Om Trondhjems stifts geologi. 41 



Disse 3 profiler ere forstørstedelen naturlige snit i fjeld- 

 legemet. Hertil føie vi 



4. Optrukket profil orer Sjækerhatten (K. Hauan). 

 Yderst ude ligger gammel stribet granit ledsaget af gneis. 

 Derover kommer Trondhjemsskiferen, indesluttende den kry- 

 stallinske zone, som også her er kjendelig tilligemed årsa- 

 gen de talrige granitgange. 



Disse piofiler synes at lære os, at Trondhjemsfeltet kan 

 deles i en ældre og en yngre afdeling. Den ældre afdeling 

 indeholder som en ind^eining sidestykke til konglomerat og 

 sandsten-rækken, hvilken selvstændigt betegnet først optræ- 

 der længer i vest. Den yngre afdeling indeslutter — såvidt 

 vi fortiden kan se — den krystallinske zone som en del, og 

 Trondhjemsfeltet hviler over Kjølens kvartsfleld. For de si- 

 luriske lag levnes os fortiden — sålænge ikke tiere fossiler 

 ere fremiundne - neppe anden udvei end at antage, at de 

 ere afleiede i randen mod vest, efteråt en del af de mellem- 

 liggende lagsystemer var udgravet og bortskaffet. 



Mer aker s lersten. Röros skifer og Sælhu kværnsten, 



I de 4 snit sees beliggenheden af visse tileels kun topo- 

 grafisk benævnte grupper: længst ø. Meråker s skifere 

 og s. for disse findes Røros skiferne udbredte; i midten 

 Sælbu kværnstensdrag eller den grå glimmerskifers 

 zone, på begge sider af hvilken de sædvanlige skifere og 

 lerstene, hvorimellem også Gulas skifere, Suls skifere; 

 længet i vest konglomerat- og sandsten-rækken samt de 

 ældste Trondhjems skifere. Forsåvidt nu alt dette skulde 

 ligge under de siluriske kalkstene (etage 6-4 ofr s. 16), 

 fortjener det samlede felt indtil videre et midlertidigt navn, 

 og som et sådant samlende navn er Trondhjems skifer- 

 felt eller Trondhjems feltet indført. De nævnte lokal- 

 navne har lidt efter lidt ved forskjellige iagttagere fået bor- 



