Om Trondhjems stifts geologi. 47 



Eruptivernes linier 

 a) i Vcstranden er alt omtalt. Her sees gammel gra- 

 nit, stribet granit, som før beskrevet i mange langs efter 

 løbende drag i Vestranden med høider på omkring 2000'. 

 Den kan adskilles fra Kjølens granit såvelsom fra Trond- 

 hjemsfeltets hvide granit, hyppigst som en rød ortoklasgranit, 

 dog findes også grå granit (Bitteren, Frøien, Ørlandet) samt 

 sjeldnere hornblendegranit (Hitteren, Smølen, Hevne, Kok- 

 stenen, i Fosnæs, i Namdalen). Konglomerat og sandsten- 

 rækken hviler fieresteds på denne granit og indeholder også 

 rullede brudstykker af den. Graniten er altså ældre. 



Syenit samt diorit ~ K. Hauan nævner derimellem også 

 gabbro på Smølen — i hidtil ikke synderligt nærmere un- 

 dersøgte afændringer viser sig også nogenlunde i samme ret- 

 ning langsgående med Vestranden v. og s. på Smølen, s.o. 

 på Hitteren, hvor en del af disse masser i alle tilfælde har 

 brudt gjennem konglomerat- og sandstenrækken. Denne 

 syenit og diorit er altså yngre. Disse bergarter danne nogle 

 udhævede punkter på de forøvrigt lave øer Hitteren : Elsfjeld 

 1010', Smølen: Måbergtuen. 



Syeniten er sort og hvid, af jævnt korn, maske oligoklas, 

 hornblende, sort glimmer, med 56 og 61 pct. kiselsyre (2 

 forskjellige prøver fra Smølen, Hauan). 



b) indenfor Trondhjemsf jorden. Når man vandrer gjen- 

 nem Trondhjemsfeltet gjentagende gange i retning v~ø, mø- 

 der (stærkt foldede lag med) lodrette lagsteilinger, påfal- 

 dende foldninger osv. på to strøg eller linier og videre sees. 

 til begge sider udadfaldende lag i en tredie linie. På van- 

 dringerne fra v. mod ø. møder disse efterhånden således 



I. Opdal- Stören. Her ligger eruptiverne Opdals granit 

 (hos C. F. Naumann Stuens granit Beiträge z. Kenntn. Nor- 

 vegens II3 Iglfjelds 3880', Gynildfjelds grønsten (K. Hauan)^ 



