Om Trondhjems stifts geologi. 49 



gabbro, II b hvid granit, III rød granit, nagtet vistnok disse 

 eruptiver ikke hver enkelt holde sig udelukkende just på 

 disse enkelte linier. 



Giönsten og gabbro i den ydre Unie. 

 Ørkedalen fremviser et stort felt, hvor foruden grønsten 

 og gabbro (eufotid) også en oligoklasporfyr optræder. Eufo- 

 tid er fundet ved Långset og Skjølberg. I Rennebu er Igl- 

 fjeld 3880' og Gynildfjeld grønsten-feltets udhævede toppe. 

 Videre hersker grønsten, saussurit-gabbro og gabbro på Vas- 

 fjeldet, fra li vis top 2267' J. Esmark gjenkjendte sin norit 1827. 

 Vasfj eldet danner tilligemed sin fortsættelse mod sv. på 

 begge sider af Gula en udhævet ryg eller kjæde. Fremdeles 

 grønsten i randen af Forbordfjelds ryg (cfr. tegningen s. 34) og 

 saussurit-gabbro i fortsættelsen ved Svedi-elven. Kjerklid- 

 fjelds og Strandbygdfjelds grønslen er en liden kjæde, Klev- 

 Ijelds et ensligt fjeld 1842' i dens fortsættelse; endelig Øi- 

 dingfjelds diorit (K. Hauan) ø. for Snåsen. 



Grönstenen er analyseret af K. Hauan fra 2 steder. 

 Grønsten fra Gynildfjeld efter fradrag af 



SiO^ AI2O3 FeO CaO MgO KaO NaO 

 tab ved glødning 2.67 48.27 15.22 13.90 9.48 8.93 0.80 3.40 

 Grønsten mellem Løkkens grübe og Fagerlid efter fradrag 

 af tab ved glødning 1.32, iblandet svovlkis 0.69 og magnet- 

 jern 3.92 48.22 13.00 15.17 9.33 7.56 1.89 4.83 



Dels er den tilsyneladende tæt for øiet, opløses først i flere 

 bestanddele for mikroskopet, dels sjeldnere er den tydelig 

 kornig, grøn og hvid med hornblende ? og feldspat, også med 

 magnetjern, som kan udtrækkes af pulveret. Det er ikke 

 let for første øiekast at adskille denne grønsten fra grøn- 

 sandsten, lersten 0. s. v. Analysen gjør udslaget, men iagt- 

 tageren har også et mere praktisk middel. Tyngden adskil>^ .q^^.- 



Nyt Mag. f. Naturv. XVIII B. IV H. 4 



