50 Th. Kjerulf. 



1er disse bergarter endog i hfindstykker. Grønstenens egen- 

 vægt er 2.9 — 3, den grønne lersandstens deriraod 2.7. 



Endnu vanskeligere er det at Jidskille en tæt, seig, lys- 

 grøn, ofte ligesom i strukturen knudret afændring fra de 

 nævnte strater. Den er indført under vore undersøgelser 

 som Trøndersten, findes på Storheia, Lilleheia, Lillefjeld 

 (alle omkring Gråkallen, Byåsen), på Strandbygdfjeld med 

 47 pct. kiselsyre efter Hauan, samt Klevfjeld 1842' mellem 

 Sælbu SØ og Stjørdalen, også n.v. ved Flå kirke i Vasfjel- 

 dets felt. Trønder-grønstenens egenvægt er 3.02. 



T/ondhJems protogin-granit blev før nævnt. Den står 

 i Gråkallen s. 20, også ved Ilsviken, bryder op ved klæber- 

 sten-bruddet ø. for byen s. 21 ligeledes under Hovilfjeld ved 

 Drakssøen, samt hersker ialfald i en del af Munkens felt s. 8 

 og på n. siden af Værafjord helt til Gjermundsheia. Proto- 

 gin-graniten er uanselig af farve, grønlig, grå, rødlig. Grøn- 

 lig talk eller klorit er tilstede. Feldspaten, som maske er 

 ortoklas, giver den grå eller rødlige farve, talken den grøn- 

 lige, melke farvet kvarts sees undertiden. Også titanit er seet 

 (Stensætrene, Værafjeld, efter Ilauan). Storkjern-volas gra- 

 nit har hvid feldspat, klorit og kvarts. 



Trondhjems-feltets yngre hvide granit, oligohlas-granit 

 Dovres (Fokstuens), Opdals, Rennebu's, Guldalens, Meraker- 

 snævringens gange og gangene overhovcdet i gliramerskifer- 

 zonen, Eidets granit: er lys, ofte hvid, skilles allerede ved 

 farven såvel fra Vestrandens reldre ortoklas-granit som fra 

 Kjølens. Feldspaten er hvid, med tvillingstribning, sandsyn- 

 ligvis oligoklas. Dovres granit er finkornet, lys. I gange, 

 som orasværine feltet, sees en tydelig hvid protogin-granit 

 med talkblade. 



Opdals granit <'r livid cllor irra. ni< d hvid li'ld^}>Mt. \i^rk 



