Om Trondhjems stifts geologi. 57 



Her skal derfor forsøges en ordning, der støtter sig til vor 

 foregående undersøgelse. Nogle få data om gruberne kunde 

 ved denne leilighed finde plads. • 



I. Ertser i Vestranden 



a) Jern-ertser: Monsø Og Grønø mellem Frøiøen og 

 Hitteren, magnetjern med epidot i gneis (Keilhau). 



Møllergård ved Bjugnfjord, 5' mg magnetjern leieformigt 

 i grundfjeldets lag, med spor af svovlkis (Hauan). 



bj Kohheths og svovlkis: Bodals værk, Averøen, har 

 Dyrset- og Bodais gruber omkring Meknoken, Fagerlid- og 

 Vasdals gruber omkring Fagerlidfj eldet. De ligge på en 

 linie v. s.v. 



Malmen i Dyrset er magnetkis med noget kobberkis (Hauan). 



Dyrset 

 B od al 



Fagerlid 



Vasdal • M e knoken 



Smølen. Strømmens grübe, ø. for Jøstelen, n. for Skjel- 

 berg, kobberkis og magnetjern 18—24" mg i brudstykke- 



bergait. 



Smedhaug grübe, 10' mg kobberkis, magnetkis, magnet- 

 jern samt granatfels i iersandsten (Hauan). 



Efter bergm. Ellefsen holder malmen 3 pct. kobber. 



Helene grübe, mellem begge hine, fører de samme ert- 

 ser samt pistacit. 



Nøsthaugens skjerp l — \ mil v. for Skjelberg og nær 

 søen 



Bretingholmen, ny 



Helgbustøen, gammel, kobber- og svovlkis, fattig ind- 

 sprengning i kvarts 



c) Fremdeles i og ved Vestranden findes 



