58 Th. Kjerulf. 



Ytre Ås skjerp s.o. ved Bottenvand (Rissen) var 1866 

 anlagt på 2 næsteu lodrette strenge svovlkis, som i 1 favns 

 dyb ikke gik sammen. Samlet ren kis kun 1', oventil med 

 iliggende stykker berg. I grundfleldets hornblende-skifer. 



Rissens gamle grübe eller Bergs grübe, v. s v. ved gården 

 Berget øverst i Skaugsdalen , Siltssi vel den samme som 

 ^Skaugsgruben". drøi magnetkis næsten uden spor af kobber- 

 kis (Sinding). I glimmerskifer ledsaget af kornig kalksten. 



Finæs skjerp ved sydsiden af Værafjord (på samme linie 

 som Rissens grubej, kobberkis indsprengt i grøn protogin- 

 gneis (Hauan). 



Disse 3 spor til kis-anvisninger ligge på den dalsprække, 

 der går op med Rissen og ned til \'erafjord. 



Gjølme- og Rømme gruber, s. ved Ørkedalsøren, venstre 

 dalside, kobberkis og magnetkis i kloritskifer, grundfjeldet. 



Ofstad skjerp ved Ofstad længer n. ude ved Ørkedals 

 Qorden. En gang af kobberkis og brunkis i kvarts, kalkspat, 

 med uregelmæssige udvidelser og indknibniuger, i hornblende- 

 skifer, grundQeldet. 



II. I Heidalens grønsten. 



Dragset grübe. Her haves 3 parallele leier med fald 

 30^ mod øst. Gedigent kobber optræder hyppigt på sletter 

 i bergarten (bergm. Ellefsen). 



Langlien skjerp u.o ved Garborg 1867, svovlkis med lidt 

 kobberkis og Zinkblende, i skifer nær vestgrændsen af grøn- 

 sten feltet. Sandsynligvis " den senere Dragset grübe. 



Lokkens grulje, egentlig Lykkens (Gottes glück) optaget 

 l(î55, „den dybeste og vidtløftigste af alle nordenfjeldske 

 gruber" på bergm. II. C. Strøms tid Kfter samme er erts- 

 leiets fald 70-80'^ mod n. {—i) mg, 7 — M Igtr udstrækning, 

 noget kobberholdig, mest tæt svovlkis. I det hængende fin- 

 des erts i årer slyngende sig gjeniiem bergarten til over 50 



