60 Th. Kjerulf. 



hyppige euriter de samme masser som Opdals granit, og 

 lieller ikke meget forskjellig fra Ytterøens elvan-gang 



Indset eller Navadals grübe er formodentlig den gamle 

 grübe, der sees på s. siden af Ørkla mellem Indset og Na- 

 \adal (se træsnittet JN s. 25). Graniten er ikke langt borte. 



Björndals grübe ved Ilaukadalen pa høiden mellem denne 

 og Budal. Af gammel hald snes ko1)berkis og svovlkis ind- 

 sprengt i sort lerskifer og h vid talkglimmerskifer. I nærhe- 

 den hvide granitgange (Hauan) En mand, som i sin tid 

 selv havde arbeidet i den gamle grübe, opgav, at* malmen 

 var kobberkis i kvartsberg. 



IV. I Vasfjeldets gabbro og grønsten skal nævnes mel- 

 lem de mange skjerp, de fleste ubetydelige : 



Sjölen- og Vas^iuben (= Ulriksdals gamle gruber som 

 dreves 1670) i Skardet pcå grændsen mellem Vasfjeldets gabbro- 

 grønsten-felt og de tilstødende Trondhjems skifer. Faldet i 

 grübe n 2 er 40" mod s so, tæt svovlkis I grübe no. 1 

 sees uregelmæssige raalmgange med tæt svovlkis, lidt kobber- 

 kis. Malmen er randet ved zinkblende 1866). 



V. On 'kring Sælbu sø og Strandbygdfjcld. 



a) Ved Sæfbnsoen findes tiere større og mindre ki>drag 

 af eiendommeligt .^lag på linier, der stryge op mellem Vas- 

 fjeldets linie og Strandbygdfjclds. Vi kan kalde den Sælbu 

 kis. Denne ere ofte taît og mat (ghmd-løs), dorhos så blod, 

 at den ridses med kniven (hvilket ikke rr tilfældet ircd al- 

 mindelig svovlkis), ofte temmelig mork farvet, maske af 

 iblandet kul eller bitumen. I denne tætte masse sees fine, 

 ofte kun papirtynde svæmiende årer af almindelig svovlkis. 

 Lervig. Drak^cn, Kjerklid, Hoas har denne kis 



