66 Th. Kjerulf. 



Horsjö grübe, S' mg svovlkis, magnetkis og kobberkis i 

 kloritskifer, der falde 50'^ mod v. ligesom kismassen (Hauan). 



M//g gruben, malm i lighed med Storvarts, ertslinealens 

 mægtighed ^ favn, bredde 60 f. længde fulgt over 420. Ert- 

 sen synes overalt at danne et net omkring stykker af side- 

 stenen (H. Hansteen). 



Kondens grübe. Man har lignet Kongens grubes „erts- 

 lineal'' eller det fulgte forgrenede ertsleiested, således som 

 det viser sig ved de (borttagne partier) afbyggede rum, med 

 en handske til venstre arm. indstukket på skrat mellem de 

 ikke stærkt heldende, undertiden noget bugtede lag. Man 

 har regnet i gjennemsnit 4 pel. garkobber af Kongens grubes 

 malm, derimod 8 pct. af Storvarts. Ertsleiestedet er fulgt i 

 længde 1000 favne, bredde 50, det indtager i høide 1 favn, 

 er svovlkis indsprengt med kobberkis, deri skiferstykker. 

 Over ertsen i det hænggende ligger den såkaldte „hårdart", 

 som her synes at være en grå lersten. Egenvægt 2.^ og 

 analyse (bd. 10 s. 271) taler herfor. Formodentlig er dette 

 den samme masse, som kan udvikles til den nedenfor Arve- 

 dals grübe i myren ved Arvsjøen forekommende grålighvide 

 hornblende-glimmerskifer, en ægte Røros-skifer (se ovenfor 

 8. 43 og 52.) 



Universitetets samling eier fra Kongens grübe et hand- 

 stykke, medbragt af J. Esmark, fra midten af malmleiet. 

 Dette stykke viser grovkornet gabbro, lig Mælshognas og 

 Hermansnasens. 



Storvalls grübe. Ertsen er kobberkis, magnetkis, nogot 

 svovlkis, deri granater og glaskvarts, i gron kloritskifer. 

 Lagene falde 8", den fulgte ertslineal derimod 4". Længde 

 fulgt 600 favne, bredde 100-2(jO, høide eller mægtighed 

 k~l favn. 



universitetets samling eier fra Storvarts grübe en eien- 



