Om Trondhjems stifts geologi. 67 



dommelig bergart, bestående af hvide halvklare feldspatkry- 

 staller indvoxede i en grundmasse af skjællet klorit ganske 

 på sædvanlige porfyrers vis. 



Hesteklettens grübe, og Christian V, som danne et øvre, 

 samt Nyberg og Solskin, som maske sammen med Storvarts 

 danne et nedre skål-leie (cfr. H. Hansteen Nyt mag. bd. 10, 

 s. 264) ligge alle omkring Hesteklettens eruptiv, der forti- 

 den kun kan navngives som en hornblendesten. 



Klinhenber^ grübe, flere parallele lag, tilsammen 6 — 7 

 Igtr mg, fladt faldende, med erts, som er bergart blandet 

 med svovlkis, sparsom kobberkis, magnetkis, zinkblende, der- 

 hos hornblende og kalkspat (bergm Sinding). 



N. derfor Matis grübe og Fjeldjeltens grübe. 



XL Ved Kjølens linie 

 findes nogle ubetydelige skjerp. Gruvsjø skjerp ved Gruv- 

 sjøens no. ende viser små lodrette, indtil 6" mg gange af 

 magnetkis med noget kobberkis, de sætte gjennem kvartsit, 

 der ligger svævende (Hauan). 



Esnas grübe på vestsiden af Esnas udløb fra Esand sjø. 

 Malmen siges at stå lodret, i glimmerskifer. Ertsen følges 

 afmagnetjern, granat, magnetkis; der er god tilgang på malm, 

 men vanskelighed for at skeide den (bergm. Sinding). 



I Gluggens kvartsskifer findes nyrer af magnetkis, deri 

 drummer af blyglands. 



Xn. Jern-leiesteder der synes at tilhøre straterne : 



R ams fj eldet s anvisninger ved Gunæs sæter udgjør flere 

 parallele strenge: magnetjern blandet med bergarten, ler- 

 sandsten, i 5000' udstrækning og tilsammen henved 18' mg, 

 tildels med spor af svovlkis (Hauan). 



*S^. Olafs skjerp eller grübe, ved f oden af Ramsfjeld, 

 ved Ørkla v. for Birkaker. Her sees en kvartsstreng ind- 

 sprengt med og i årer indeholdende jernglands, magnetjern, 



5* 



