84 S. A. Sexe. 



dette Noget er Fladen. Tænker man sig en Flade ~ for 

 Simpelheds Skyld — et Plan med to parallele Sider, hvis 

 indbyrdes Afstand er x. og lader man den ene Side være 

 urokket, medens den anden nærmer sig, indtil ^ bliver = o, 

 saa har man ingen Flade mere, men man har et Noget uden 

 Tykkelse og uden Brede, men med Længde, hvilket Noget 

 man kakler en Linie. Tæi ker man sig en Linie for 

 Simpelheds Skyld ret — hvis Længde er x, og lader man 

 dens ene Ende urokket, medens den anden nærmer sig, ind- 

 til Længden forsvinder, saa har man ingen Linie more, men 

 man har et taaget Noget uden Tykkelse, uden Brede og uden 

 Længde, som man kalder et Punkt. Man kan mærke sig, at 

 disse Externæier ere specifik forskjellige fra de ved dem be- 

 grændsede StørrelscT: Fladen er specifik forskjellig fra Le- 

 gemet, Linien fra Fladen og Punktet fra Linien, hvorat føl- 

 ger, at de hverken ligge i den respektive Størrelse> Begreb 

 eller høre med til dens Gebet, men optræde umiddelbart 

 udenfor samme Et Legemes Overflade hører ikke med til 

 Legemets Eamfang, men ligger umiddelbart udenfor samme; 

 en Flades Omrids hører ikke med til Fladens Areal, men 

 ligger umiddelbart udenfor samme; en Linies Endepunkter 

 høre ikke med til Liniens Længde, men ligge umiddelbart 

 udenfor samme. Men hvprvcl Externæret ikke ligger i den 

 respektive Størrelses Begreb, saa ere det dog, naar Størrel- 

 sen er endelig, en Konsekvents af saii.me. Et geometrisk 

 Legeme af et endeligt Rumfang maa have en Overflade; en 

 Flade af et endeligt Areal maa have et Omrids. og en Linie 

 af en endelig Længde har selvfølgelig Endepunkter, eller 

 dog Er.dépunkt. 



Tænker man sig tvende Polygoner — for Simpelheds 

 Skyld regulære — den ene indskreven i en Cirkel, den an- 

 den onjskrevcn en Cirkel, og at Antallet af deres Sider for- 



