2 Th. Hiortdahl. 



Der er isærdeleshed en samling af kisforekomster, som 

 fra gammel tid er berømt og kjendt over det hele land, og 

 som i (ten senere tid har været meget på tale i anledning 

 af jernbaneforbindelsen mellem det nordenfjeldske og søn- 

 denfjeldske. Det er de omkring bergstaden Røros belig- 

 gende gruber, hvoraf den vigtigste — Storvartsgruben — 

 i dette tidsskrifts 10 bind er beskrevet af værkets davæ- 

 rende direktør hr. Hansteen, ligesom de også ere behand- 

 lede af udenlandske, især franske, bergkyndige. Imidlertid 

 venter — uagtet disse vigtige forarbeider — Røros endnu 

 på et mere udtømmende og specielt arbeide. Det havde 

 været særdeles ønskeligt om programmets forfatter havde 

 fundet opfordring til at behandle dette felt mere i detail, 

 end det efter sagens natur kunde lade sig gjøre ved den 

 store masse af kisforekomsterne. En sådan mere fuldstæn- 

 dig, gjerne i yderste detail gående, undersøgelse vilde så- 

 nqeget.mere have været på rette pladg, som den af forfat- 

 teren fremsatte opfatning af Storvartsgruben i visse måder 

 er ny. 



Det store livsspørgsmål for Røros er, at Storvarts leie 

 ikke standser; en sådan fry gt har oftere været næret, og 

 ingen kan vide, om og når sådan standsning kan finde sted. 

 Hr. Hellands opfatning, der leder ham til at frygte, at denne 

 standsning vil indtræde i en tid, der maske ikke ligger fjern, 



i 



vil bedst sees af følgende schematiske' fremstilling (profil): 



Fio:. 1. 



Det punkterede or Klettens diorit; a Hesteklcttens grübe, h Christian 

 V g rube, c Nybergs grübe, d Storvurts. 



