4 Th. HiortdaW. 



niliger. Tage vi nu dette udgangspunkt, og tænke vi os videre 

 — dette er også blot tankeexperimenter — at en forrykning 

 er foregået ikke imod, men efter den sædvanlige regel, da 

 fremkommer følgende forhold: 



Fig. 2. 



Man kunde da også vente at finde leiet d afskåret af 

 en slette, men leiets fortsættelse vikle blive at søge i et lavere 

 og ikke i et høiere niveau. 



Eller, medens hr. Hellands opfatning førte til det re- 

 sultat, at Storvartsleiets fortsættelse allerede er afbygget, 

 fører det af anmelderen — på præmisser, der ere fuld- 

 kommen ligeså gode — anstillede tankeexperiment til det 

 modsatte resultat. 



Dette er ikke den eneste betænkelighed, man kan have 

 ved at akceptere hr. H.s theori; der er endnu andre be- 

 tænkeligheder, som det så meget mere forundrer at han 

 ikke nærmere har gâet ind på, som han ellers tillægger 

 dem, og det med rette, adskillig betydning. Pag. 66 finder 

 man udtalt den meget rigtige sætning, at et kisleies ud- 

 gående i dagen — som følge af denudation — ikke har 

 været dets oprindelige udgående; fra det udgående kan kun 

 sluttes som fra et punkt i gruben osv. 



Tænke vi os nu at overfladen oprindelig har væ.ret en 

 anden end den nuværende dagflade, har f. ex. været ho- 

 rizontal, så bliver der rum for denne mulighed: 



Fi-. 3. 



