8 Th. Hiortdahl. 



brud og virkning på disse ere bragte tilsyne i de linier, 

 hvori de nu ligge. „Dette har", siges der nu i univer- 

 sitetsprogrammet pag. 74, „intet med kisleiernes oprin- 

 „delse at gjøre". Men hvem har nævnt noget om deres 

 oprindelse? i Kjerulfs arbeide staar der ikke en stavelse 

 herom, af den gode grund, at man i almindelighed dog er 

 så forsigtig, at man ikke' opstiller theorier om de vanske- 

 ligste punkter blot efter en foreløbig ordning. Det er uni- 

 versitetsprogrammets forfatter, som her kaster ind dette 

 om oprindelsen, og efter således at have bragt Kjerulfs 

 ytringer ind på dette felt, sætter han dem på spidsen (se 

 pag. 74), omtrent som det på en made kunde gå an i en 

 dagbladsartikel, men som det på ingen made bør ske i 

 videnskabelige afhandlinger. 



Dernæst gjennemgåes de forskjellige etager samt erup- 

 tiverne, og der vises hvorledes de alle ere fattige på kis, 

 medens det throndhjemske skiferfelt har nlangfoldige kis- 

 forekomster. Dette er ganske vist i alt væsentligt rigtigt ^) 

 — det fremgår tydeligt nok af Kjerulfs oversigtskart — 

 men sagen kunde dog også sees fra andre sider. Der siges 

 f. ex. — fremdeles i det kisenes udelukkende forekomst i 

 en bestemt formation søges påvist — at et stort felt ski- 

 fere, som er afgrændset af de på pl. 3 indtegnede kisleier, 

 er påfaldende fattigt på kisforekomster. • 



Dette er sandt, men tage vi Kjerulfs med universitets- 

 programmet for 18701.^) udgivne oversigtskart over det syd- 

 lige Norge, og søge op dette kisfattige felt, så finde vi at 

 det tillige er påfaldende fattigt på eruptiver; der findes i 



' Vi have dog ovenfor nævnt Espedals kis, derlij^j^eri høifj eldskvartsen, 

 som således ikke er ganske blottet for kisforekomster, 



^ Det med Throndhjeme geologi følgende kart rækker ikke så langt mod 

 syd, at det hele afgrændsede rum kan sees. 



