En anmeldelse. 15 



Til at udfælde store masser af kis fordres tilsvarende 

 store masser af tang. 



Universitetsprogrammet indeliolder følgende: „kul i or- 

 ganismer oxyderes af vitriolernes surstof ; den kemiske procès 

 er ikke eftergået i detail, men den kan maske fremstilles 

 ved dette billede: 



FeO. SO3 -f- 2C = FeS + 2CO2" 



Man kan lieraf omtrentlig beregne, livormeget tang der 

 skulde til for at udfælde de throndhjemske kismasser. 



Efter Stanfords og Marchands analyser af forskjellige 

 tångarter indeholde de gjennemsnitlig ikke fuldt 20 pct. 

 organisk substants i frisk tilstand. Tænker man sig for 

 at simplificere beregningen det organiske legeme bestående af 

 cellulose, finder man at den friske tang indeholder omtrent 

 8 pct. C. Efter den ovenstående ligning beregnes at 100 dele 

 frisk tang kunne udfælde 29 dele FeS. 



Sættes svovlmetallernes egenvægt blot til 4,0, hvad der 

 er lavt anslået, vil 1 kubikdecimeter svovlmetaller veie 

 4 ko. Sættes tangens egenvægt til 1,0, hvad derimod er 

 for høit anslået, vil 1 kubikdecimeter tang veie 1 ko. Til 

 at udfælde 4 ko. FeS vil udfordres 13,8 eller næsten 14 

 ko. tang. Eller for hvert kubikdecimeter svovlmetal måtte 

 udfordres næsten 14 kubikdecimeter tang. Eller, for hver 

 meters mægtighed af kisleiet måtte denne lange og smale 

 strækning være bevoxet med en 14 meter høi tangvege- 

 tation af en til og med ganske utrolig kompakt væxt (tan- 

 gens tæthed er nemlig regnet for høit.) 



Dette under forudsætning af at hver eneste smule kul- 

 stof i tangen fik udføre al den reduktion, den formåede efter 

 ligningen FeO. SO -f- 20 = FeS + 2CO2. Men denne for- 

 udsætning er af flere grunde aldeles umulig. Den an- 

 førte ligning viser nemlig en procès, der blot kunde være 



