ÄO Th. Hiortdahl. 



henvise til uklare, upåviste og usandsynlige chemiske pro- 

 cesser og deraf forme theorier. — Når vi ovenfor udfør- 

 ligere have dvælet ved Forcharamers theori om alunskife- 

 rens dannelse, er det skeet for at vise, at der kan opstilles 

 meget interessante theorier i denne retning, uden at afvige 

 fra den videnskabelige klarhed, eller fra forsøgene og iagtta- 

 gelserne. 



Universitetsprogrammets påstand, . at kisforekomsterne 

 ere sedimentære og ikke have noget med eruptiverne at 

 gjøre — denne påstand, hvis utilstrækkelige begrundelse vi 

 i det foregående have søgt at vise — gives i arbeidets sidste 

 aisnit en mere bestemt form, idet der opstilles en hypothèse 

 om en pyritformation, „en formation udmærket ved kis, på 

 „samme made som kulformationen er en formation udmærket 

 „ved kul." 



For at kunne danne os en formening om en sådan hy- 

 potheses anvendelighed på det throndhjemske skiferfelt, ville 

 vi se efter om der ikke skulde gives noget kjendt sidestykke 

 til en sådan pyritformation, om der ikke andetsteds skulde 

 'findes nogen bestemt formation udmærket ved ertsfore- 

 komster. 



En sammenligning med kobberskiferformationen ligger 

 her yderst nær. Fandt vi nogen lighed mellem denne ve- 

 ritable ertsformation og den formodede pyritformation, vilde 

 dette jo være til den allerstørste støtte for den i hr. Hel- 

 lands arbeide opstillede hypothèse. 



Men universitetsprogrammet nævner, mærkeligt nok, intet 

 om denne formation, der dog netop er en virkelig formation 

 udmærket ved erts, ligesom kulformationen er udmærket 

 ved kul, og som er en utvivlsom „sedimentær" formation 

 hvorfra altså dog sammenligning og opklarelse kunde være 

 at hente. Se vi kobberskiferformationen, således som den 



