84 Th. Hiortdahl. 



nogen formening om mægtigherten, ialtfald for en iagttager 

 „hvem det er om at gjøre, at han selv kan tro på iagtta- 

 „gelsen". Og netop sådanne lagstillinger, som Kjerulf med 

 så vægtige grunde advarer mod at drage for raske slutninger 

 af, er det, som findes i det throndhjemske, og som hr. Hel- 

 land bygger sit ræsonnement på. 



Er denne unge geolog af en anden anskuelse med hen- 

 syn til mægtigheden og til lagstillingerne, så må han med 

 grunde og med iagttagelser imødegå de offentliggjorte an- 

 skuelser; men det må betegnes som en utilbørlighed, når 

 han fuldstændigt ignorerer offentliggjorte arbeider, og imod 

 deres alvorlige iagttagelser alene har at sætte en personlig 

 formening. 



Her havde været en \T)perlig anledning for hr. Helland 

 til at forsøge på et for Norges geologi nyttigt arbeide. Et 

 eneste fuldstændigt profil, en eneste række virkelige iagt- 

 tagelser vilde have været af meget større værd end et 

 forhastet forsøg på at forklare alting. 



Det er denne retning, der går gjennem hele det fore- 

 liggende arbeide, dette forsøg, — man kunde fristes til 

 at kalde det så, på at være interessant fremfor alting, som 

 isærdeleshed har bestemt anmelderen til at offentlig- 

 gjøre sin formening om arbeidet. Anmelderen har fun- 

 det så meget mere grund til at tilbagevise denne ret- 

 ning, der lettelig kunde hidføre et betydeligt tilbageskridt 

 i vor geologi, — som han godt kan tænke sig at den djæi-vhed, 

 hvormed alt dette er fremsat, og den særdeles gode frem- 

 stilling forøvrigt lettelig kunde blænde de mindre sagkyn- 

 dige, eller endogså sådanne sagkyndige, der ikke have havt 

 anledning til at følge med udviklingen af Norges geologi i 

 de senere år. 



