26 O. E. Schiøtz. 



De anførte Strøgretninger er alle befriede for Misvis- 

 ningen, der over hele Feltet er antaget til 19°. 



Den vestre Dalside af Trysildalen fra Trysilfjeld nordover 

 (sammen med Cand. Hagen.) 



Fra Gaarden Mo i Trysil besteges Plateauet, der ud- 

 breder sig søndenfor Trysilfjeld. Overalt i Skraaningen, 

 hvor fast Fjeld stak frem, saaes en finkornig Granit — 

 megen lys Feldspath, sort Glimmer og Kvarts. Plateauet 

 selv, der ikke naar op til Trægrændsen, er dækket med 

 Myr og Skov; Graniten dukker dog op strax Vest for Ku- 

 bæksætren — Kartets Lortsæter. 



Ikke langt fra denne hæver Fjeldmassen sig raskt og 

 naar her i det egentlige Trysilfjeld, der dannes af de 3 

 sydostlige Toppe, en Høide af 3480' over Havet. Langs 

 Foden laa store Urer af Granit, der op i Skraaningen af- 

 løstes af en graabrun Kvartssandsten med Kaolinpunkter. 

 Høiere op saaes denne ogsaa i fast Fjeld med Str. 36° 0. 

 F. 25° V., men Grændserne mod Graniten var fuldstændig 

 dækket. Noget østligere var Overfladen bestrøet med Smaa- 

 stykker af en rustbrun sandstenagtig Bergart. 



I større Høide dannes Fjeldet af en graahvid grov 

 Kvartssandsten, næsten uden Kaolinpunkter, nær Varden 

 var Bergarten næsten kvartsitagtig. Fjeldoverfladen var al- 

 mindelig meget ødelagt, idet de enkelte Lag var sønder- 

 falden i større eller mindre Blokke, saa det ofte var van- 

 skelig at finde Skikter i urokket Stilling. Der gjordes føl- 

 gende Observationer: ved Varden F. 35° N. V., paa en øst- 

 ligere Top Str. 31° 0. F. 44° V., og endelig paa den vest- 

 ligste Hovedtop F. respektive 30°, 28° 20° VNV paa 3 

 Punkter. 



Mod Nord sænker Fjeldet sig mere jævnt; ved Fager- 



