28 O. E. Schiøtz. 



agtig; henimod Varden saaes desuden nogle konglomeratiske 

 Skikter. Bestigningen udførtes fra Svesæteren af, under- 

 veis gjordes følgende Observationer nedenfra opad. hvid 

 Kaolinsandsten F. 24^ NV., gulagtig K. F. 31^ NNV., F. 

 30^ N, graahvid K. F. 17^ SSV., paa Aasryggen F. sv^gt 

 NNV., nær Varden konglomeratisk Kaolinsandsten F. 35** NV. 



I den nordre Skraaning traadte Lagene frem øverst 

 oppe. Faldet var svagt sydligt. Fjeldet falder temmelig 

 steilt af mod de flade Skov- og Myrstrækninger, der stræk- 

 ker sig henimod Eltaaen og Brøa. Over disse hæver sig 

 mod Nordvest den lille Top Hatten, der har et bratAffald 

 mod S. Den dannes af en brun fedtglindsende Sandsten^ 

 Kvarts og Feldspath, tildels som Kaolin, i tykke Bænke. 

 Faldet er nordligt; paa Toppen Str. 56^ 0. F. 30 N. 



Strax mod Nord nedi Eltaaen under Skjæret saaes en 

 graa Sandsten uden tydelig Lagning. 



I den østlige Del af Varlien var TeiTænet megeti be- 

 dækket. Ved Svartaasen saaes en> hvid Kvartsit med F. 

 16^ NV, Høgaasen, en steilt mod Nord affaldendeAasryg, 

 dannedes af en grov mørk graa^ Kvartsandsten med svagti 

 Fald mod SSV. 



Paa begge Sider af Eltaaen udbreder en Kalkformation 

 sig, hovedsagelig bestaaende- af Marmor og marmoragtig 

 Kalksandsten, hvorfor det ikke lykkedes at finde Fossiler. 

 NO. fra Hatten ved en liden Bæk, der falder i Eltaaen, 

 observeredes F. 3P NV. i en mørk Kalkskifer vexlende 

 med Kalksandsten. Skiferen var benyttet til K alkbrænding. 

 Langs søndre Bred af Eltaaen stod lave Klipper afmægtig 

 graa. Marmor og Kalksandsten baade ved Storebækkenog 

 Joret — Eltoset paa Kartet — ligesom disse Bergarter 

 stak frem hist^og! ber et godt Stykke sydover langs Veien/ 

 til Høgaasensæter. Lagning var desværre umulig at se, 



