Unders, over Sparagmit-Kvarts-Fj eldet. 79 



over i enBuelige til Fjeldfladen mellem de to smaa Toppe, 

 der hævede sig nordligst og sydligst paa selve Ryggen. 

 Den var somoftest styg, hyppig stribet, dels med et mørkt 

 grønt Mineral, dels af sort Glimmer, desuden saaes rødlig 

 og grønlig Feldspath og Kvarts. Fj eldet dannedes for- 

 resten af den samme klastiske Bergart som før nævnt; 

 denne stak ogsaa frem overalt i den steile sydlige Styrt- 

 ning. Lagning var umulig at se. 



Storslagerens sydligere Fortsættelse hviler paa en bre- 

 dere Basis, der mod Vest og Syd falder steilt af; mod Ost 

 fortsætter sig som en lav bred Ryg hen til Sueshogna. 

 Nordenfor denne udbreder sig store flade Vidder paa begge 

 Sider af Gruvla. Dette Terræn overskredes paa Tilbage- 

 veien fra Sylen. Fast Fjeld saaes ikke før henimod Elgaa- 

 hognstøten — den nordøstlige Top af Elgaahogna - , hvor 

 rødlig Granit, lig Sylens, dukkede op. Den var tildels stri- 

 bet, etsteds saa udpræget, at den temmelig tætte lysrødlige 

 Bergart syntes laget med nordligt Fald; lige i Nærheden 

 stod en smuk krystallinsk udviklet Granit, grønlig Feld- 

 spath dannende ligesom en Grundmasse for rød Feldspath, 

 sort Glimmer og Kvarts. Graniten fulgtes mod NV hen til 

 Støten, og den steg ogsaa høit op i dennes østre Skraa- 

 ning; den var snart krystallinsk udviklet grønlig og rødlig, 

 visende sort Glimmer, Kvarts og rødlig Feldspath, samt 

 megen grønlig Feldspath, snart tæt, styg mørk grønlig og 

 lys rødlig, tildels stribet; Folieringen var undertiden sær- 

 deles udpræget, saaledes øverst oppe. 



Oppåa Graniten hævede sig den egentlige Top endnu 

 et Par hundrede Fod høiere op; Bergarten, smaakornig, 

 bestod af Kvarts og Feldspath, allernederst brunlig, men 

 forresten graa-rødlig. Lagene syntes at falde vestover. 

 Selve Toppen laa bestrøet med Brudstykker af den graa- 



