g6 O. E. Schiøtz. 



spath, sort Glimmer og et grønt Mineral. Fjeldet viste 

 vel afrundede Former. 



Paa Veien fra Norvigen til Røraas gjordes et Par Ob- 

 servationer paa Toppen af Fæmunaasen; Bergarten bestod 

 af graa Kvarts, hvid Feldspath og graa Talk, etsteds var 

 den tildels konglomeratisk ud viklet med Knoller af Kvarts. 

 Fjeldgrunden viste Striber strygende i 123^ 0. 



Om det indbyrdes Forhold af de observerede Bergarter. 



Fjeldgrunden i den Del af Østerdalen, som jeg har 

 undersøgt, bestaar, liges om i det øvrige centrale Norge, 

 væsentlig af lagede Bergarter. Førend jeg imidlertid gaar 

 over til Behandlingen af disse, vil jeg omtale Eruptiveme 

 og deres Udbredelse. Disse danner tre adskildte Feldt, 

 hvoraf det ene har en betydelig Udstrækning; for de to 

 sydlige Feldts Vedkommende er jeg alene kommen i Be- 

 rørelse med deres nordlige Grændse. 



Graniten, der staar paa Sydsiden af Mistra ved dennes 

 nedre Løb, maa vel betragtes som en nordlig Fortsættelse 

 af det bekjendte Granitfeldt, der danner Storsjøens østre 

 Bred til Androg; den bestaar af Kvarts, rød og grønhvid 

 Feldspath og et grønt Mineral, samt undertiden lidt sort 

 Glimmer. En granitagtig Bergart er desuden seet i Aasen 

 nordenfor Androg. 



Længer mod Øst har man de betydelige Granitfeldt i 

 Tryssildalen og Engerdalen. I den vestre Dalside naar 



