Unders, over Sparagmit-Kvarts-Fj eldet. 93 



og Skifergruppe med Dolomit mod Nord rent forsvinder 

 eller ialfald faar en ringe Tykkelse ; de to nærliggende Pro- 

 filer, II og III synes virkelig ogsaa at antyde en betydelig 

 Fluktuation i disse Lag. 



Nordenfor Høgberget er Terrænet mer bedækket. Ski- 

 feren saaes ber i en liden Bæk nær dette med F. V- NV, 

 medens Kalken stod nordenfor med nordligt Fald; gaar 

 man imidlertid ned langs Bækken, vil man finde Kalken i 

 lavere Niveau med F. NV— N. Ovenfor Skiferen var alt 

 bedækket indtil op i Aasen, i bvis vestre Skraaning enkelte 

 Dolomitlag stak frem, medens Toppen dannedes af glind- 

 sende Lerskifer, F. NO. Man har altsaa fuldstændig lig- 

 nende Forhold som under Høgbergets vestre Fod. 



Ved Rømundfjeld er Forholdene noget vanskelige, men 

 med Kjendskab til Høgberget kan man let orientere sig. 

 Allerede ned i selve Fæmunselvens Dalbund finder man i 

 Skjærbækken den undre Lerskifer, her almindelig gulgråa, 

 vekslende med Sandstenlag; efter Mægtighedsforholdene 

 ved Høgberget skulde man vente at finde den graa Spa- 

 ragmit straks ovenfor, men den særdeles bøiede Lagstilling 

 gjør, at man ikke naar den før høit oppe ind paa Fladen; 

 lignende Forhold gjentager sig lidt sydligere ved en Bæk, 

 der falder i Skjærbækken. 



Først op i selve Rømundfjeld noget under Trægrænd- 

 sen saaes Kalken. Den stod igjen i en trang Bugt af den 

 graa Sparagmit med F. 40° VSV. Til Kvartsiten og Kalk- 

 sandstenen var der Spor i det Liggende af Kalken; den 

 sorte Skifer saaes derimod ikke; skulde denne have været 

 opbevaret, maatte den have deltaget med Kalken i Bøinin- 

 gen og følgelig staaet i Midten af den observerede Bugt; 

 Kalkens Mægtighed var imidlertid kun en firti Fod, der 

 var derfor al Sandsynlighed for, at Skiferen maatte være 



