96 O. E. Schiøtz. 



og da Faldet er østligt, komm er Kalksandstenen til at ind- 

 tage et meget høiere Niveau end Orthocerkalken. 



Over Kalksandstenen laa Sandsten vekslende med gul- 

 gråa Lerskifer; Sandstenen var nederst gråa, dels grov, 

 dels kvartsitagtig, oventil grønlig; derpea kom en lys vio- 

 let let forvitrende Kvartsbergart med Feldspath. Fjeldfla- 

 den var bestrøet med Blokke af gTove Sandstone af Kvarts 

 og Feldspath, gråa, brunlige og lidt violette. 



Paa Østsiden af Fjeldplateauet optræder Kalksand- 

 stenen ved Lekjønaaen; den er ogsaaheraf betydelig Mæg- 

 tighed og naar helt op til Trægrændsen. Øverst saaes nogle 

 Blokke af den grønlige Sandsten. Bunden dannes af en 

 glindsende Kvartsandsten med Feldspath, almindelig graa- 

 lig-blaalig — omtrent svævende Lag — ; nederst heni- 

 mod Engersjøen kom en graalig Sparagmit og en lysviolet 

 Kvartsit. 



Nedenfor ved Kansbækken finder man Kalksandstenen 

 alene østlig for Bækken høit oppe i Skraaningen, svagt 

 Fald; i Kvartsfj eldet, der paa Vestsiden stiger op over 

 Trægrændsen, saaes: øverst oppe F. steilt vestover ned i 

 Bækkeleiet under Kalksandstenen F. 30^ ONO og F. 30^ 

 N; enkelte Lag af Lerskifer kom her mellem Kvartsand- 

 stenen. 



Høit oppe i Skraaningen, i NV ior Gammelsætren, 

 stikker Kalksandstenen paany frem, men længer mod Nord 

 forsvinder den, og man finder i Skraaningerne mod Bjørn- 

 skaret og Lerelven graalig og rødlig kvartsitagtig Bergart, 

 ned ved Lerelven tillige en hvid grønlig talkholdig Kvarts- 

 skifer, F. alm. svagt. 



Da her de under Kalksandstenen liggende Kvartsberg- 

 arter stiger saa høit op, kunde man vente at finde deres 

 Underliggende Høgbergets Bergarter. Jeg antager ogsaa, 



