100 o. E. Schiøtz. 



sjøen. Smaa Stykker af sort Skifer saaes nordenfor Kvit- 

 len tillige, som før nævnt, i Syd for Vaalsjøen. 



Til den graa Sparagmit eller Blaakvartsen hører vel 

 den stygge ubestemmelige breccieagtige Bergart, der er 

 observeret paa flere Steder, saaledes: ved Løvbækken og 

 paa Magnildbrændskarven ved og paa Blaakvarts, paa de 

 to østre Hovdstøter, under Sandstenen ved Veien til Hovd- 

 roen, i NO for Svarthammeren, samt i Nord for Kvitlen. 

 I den østligste Hovdstøt observeredes nedentil en lys brun- 

 lig Dolomit. 



Søndenfor kommer atter et antagelig yngre Kvartsfeldt, 

 der strækker sig ned til Herjehogna; det indeholder nem- 

 lig et Belte af Kalksandsten, som paa Grund af sin ringe 

 Mægtighed nærmest maa sammenstilles med den gi^aa Kalk- 

 sandsten under Kvitvolas Top. Grundlaget dannes af Gra- 

 nit, der ialfald sees nedentil mod Vest og paa Plateauet i 

 Syd; mod Nord nærmer Feldtet sig hen til Blaakvartsen 

 og den breccieagtige Bergart; denne staar saaledes i den 

 østlige Hovdstøt i tynde snoede og bøiede Lag, og strax 

 søndenfor adskildt ved en liden Kløft har man Kvartsit 

 heldende mod NV, altsaa som yngre Fjeld stødende hen 

 til ældre. Brecciebergarten og graa grov Sandsten ligger 

 ogsaa i lavere Niveau østenfor ved Sæterveien. 



Lagene i dette Feldt synes almindelig at have svagt 

 Fald — fra horizontalt til 30^ — ; østenfor Svarthammeren 

 observeredes dog steilt Fald i Kalksandstenen, og her maa 

 efter Profilet — VI — at dømme være en større Bøining; 

 ogsaa i Foden af Hundshovde strax over uren var La- 

 gene bøiede. 



Vestenfor Høgberget og Kvitvola udbreder det ældste 

 Fjeld sig. Ved Høgberget dannes Bunden af en rød Spa- 

 ragmit, en noget grovkornig Blanding af Kvarts og almin- 



