104 O. E. Schiøtz. 



stod ned i den nordre Skraaning — ; mod Syd begrændses 

 F eldtet af Eruptiver. 



Ovenfor er vist, at det yngste Kvartsfj eld ender i Vale- 

 bjerget og Fuluguttuvola, det ældste staar i Graasnæsvola 

 og Elgehogna; i den mellemliggende Strækning skulde man 

 efter Forholdene ved Høgberget vente at finde Lerskifer, 

 graa Sparagmit (Blaakvarts), Kalk og sort Skifer; her har 

 man ogsaa Blaakvarts og Skifere: Blaakvarts var ved Es- 

 susæter; Blaakvarts og graa Skifer paa Sorkvola; Blaa- 

 kvarts. graa og sorte Skifere under Lifjeld og i Svartham- 

 mer; graa og røde Skifere med mørke Sparagmiter under 

 Storslageren; i det flade Land findes omspredt blaalige 

 Kalkblokke: NV for Valebjergets Nordpynt, V for Essu- 

 sæter og Smaasjøsæter; V for Fjeldguttusjøen (Hørbye); i 

 Svarthammeren saaes desuden nogle blaa Kalksandsten- 

 blokke foruden en Blok af blaalig Kalk. 



Langs den sydostlige Grændse al det ældste Sparag- 

 mitfjeld udbreder sig ogsaa det tredie Feldt af Eruptiver; 

 deres Frembrud skyldes maaske de oven opregnede steile 

 Fald og ligesaa de tildels steile Lagstillinger, som Blaa- 

 kvarts en og Skiferen op viser. 



Paa Sorkvola falde Lagene almindelig mod NV til V; 

 i den søndre Skraaning saaes en større Bøining. Lagføl- 

 gen synes at være: 



i den søndre Skraaning: 



graalig Sparagmit, 



brunrød Sandstenlag 



(tildels som rød Sparagmit), 



graa Kvartsit, 



graa Sparagmit, 



graat Konglomerat med brun Skifer, 



Blaakvarts. 



