106 O. E. Schiøtz. 



begge ellers er skarpt adskildte. Den graa Skifer dannede 

 et temmeligt bredt Belte langs Foden af Lifjeldet, tildels 

 med meget steilt Fald nordover; den steg op i den syd- 

 vestlige Skraaning af dette og i den nærmest liggende Del 

 af Rundhøgden, hvor Faldet blev svagere; over laa en no- 

 get blaakvartsagtig Bergart, tildels hvidspettet. Søndenfor 

 Skiferen dukkede Blaakvarts frem paa flere Steder; sydligt 

 nær den østre Valbæk saaes et smalt Belte af den graa 

 Skifer meil em denne. Man kan derfor antage, at den graa 

 Skifer ligger under Rundhøgdens og Lifj eldets Bergarter og 

 følgelig under Blaakvartsen, maaske vekslende med Lag af 

 denne. Disse Fjelde og tillige Digerhogna og Sueshogna 

 maa nemlig efter Bergarten at dømme henføres til den 

 graa Sparagmit; man har her almindelig en blaalig eller 

 graalig fedtglindsende Bergart af Kvarts og hvid Feldspath, 

 temmelig mørk; paa Toppen af Lifjeld saaes desuden en 

 graa-grønlig og rød-grønlig Sparagmit, tildels konglomera- 

 tisk. Hele dette Fjeldparti hviler mod Nord antagelig paa 

 Sylens Granit — pag. 87—88 — . 



Salsfjeld synes nærmest at høre til den undre røde 

 Sparagmit; i den sydlige Del observeredes en gulgråa Spa- 

 ragmit; paa Nordsiden var Bergarten brun, tildels lig den 

 under Storslageren, her saaes desuden et Par smale Belter 

 af rød Lerskifer og lige over Graniten, der stiger op over 

 Trægrændsen, nogle Lag af mørk graa Kalksandsten. 



Nordenfor det førnævnte Belte af ældre Sparagmitfjeld 

 kommer langs Fæmun otte Lag, der efter Bergarten at 

 dømme maa henføres til det yngste Kvartsfjeld; man har 

 nemlig paaRøvola (F. 15^ nordover), ved Røa (F. 19^ NNO), 

 ved Svartbækken samt under Mugruen talkholdig Kvarts- 

 skifer, paa de to første Steder tildels med store Nyrer af 

 rød Feldspath; lignende Bergart observerede Hørbye des- 



