Unders, over Sp aragmit-Kvarts-Fj eldet. 107 



uden paa Vestsiden af Fæmun : ved Fæmunshytte F. 10—20° 

 NNV til V, nordligere F. 30° NO og F. 40° ONO; paa den 

 yderste Odde af Fæmunsaasen saa han store kalkførende 

 Blokke af talkholdig KAartssklfer. 



Østenfor dette Feldt har man efter Hørbye: Blaakvarts 

 vestlig ved nedre Mugsjøen maaske F. 30° VNV, NO for 

 Mugsjøli Blaakvarts med Skifer F. 70° VNV; — sydligt ved 

 Kuvolsætren laa nogle Blokke af Blaakvarts — pag. 78 — . 



Til en nærmere Begrændsning af Feldterne mod Nord 

 fik jeg desværre ikke Tid, saa meget synes dog sikkert 

 efter Hørbyes lagttagelser, at Blaakvartsen staar i Forbin- 

 delse med Helleiiinten paa Vigelens Vestside — Nyt Mag. 

 for Naturv. B. VIII, pag. 410 — . 



Sydgrændsen af den yngre Kvartsformation kan jeg 

 ikke bestemme; den strækker sig antagelig Syd over Kring- 

 vola, dens Top var nemlig bestrøet med Blokke af Kao- 

 linsandsten lignende dem paa Fjeldfladen mellem Vigen 

 og Eid. 



Observationerne tillade ikke direkte at forbinde dette 

 Feldt med Kalken ved Eltaaaen; dertil var Terrænet for 

 overdækket. Langs selve Aaen har man graa Marmor og 

 marmoragtig Kalksandsten, hvilke ogsaa fortsættes et Stykke 

 sydover langs Veien til Høgaasen ; længer ud til Siderne træffes 

 mørk Kalkskifer, vexlende med Kalksandsten, saaledes nord- 

 ligt ved Storbækken og sydligt ved BækkenNO under Hat- 

 ten. Nordenfor Kalken paa Aasen mellem Eltaaen og Smeia 

 optræder en mørk blaasort Bergart med Kvartskorn, tildels 

 som sort Skifer, den stryger antagelig fra nordligst ved 

 Storbækken østover lige til Tryssilelven, hvor der sønden- 

 for Smeia observeredes en sort Skifer (alunskiferagtig) veks- 

 lende med mørke kvartsholdige Lag; endelig langs Smeia 

 har man en mørk graa grov Sandsten (graa Sparagmit), 



