108 O. E. Schiøtz. 



lignende Bergart findes ogsaa mod Syd i Høgaasen. Fal- 

 det var almindelig vanskeligt at bestemme, og de enkelte 

 spredte Observationer er lidet oplysende: NO Hatten F. 

 31° NV, langs Storbækken nordligt F., begge i Kalkskifer; 

 paa Aasryggen i den blaasorte Bergart antagelig steilt F. 

 nordover; paa Høgaasen F. svagt SSV. Af ovenstaaende 

 tror jeg dog man kan slutte, at Kalken er yngst og at til 

 begge Sider dens Liggende kommer tilsyne. Smeias mørke 

 Sandsten synes nærmest at maatte sammenstilles med Høg- 

 bergets graa Sparagmit; er dette rigtigt, skulde Eltaaens 

 Kalk altsaa repræsentere Orthocerkalken. Desværre blev 

 ingen Fossiler fundne. De øvre Lag af den graa Sparag- 

 mit maatte da her tildels optræde som sort Skifer (Alun- 

 skifer), der ogsaa almindelig repræsenterer Etage 2 i det 

 sydlige Norge. 



Det særdeles bedækkede Terræn tillod mig hellerikke 

 at formidle Forbindelsen mellem Kalken og de søndenfor 

 liggende Strækninger: Varlien og Tryssilfjeld. 



Grundlaget dannes tildels af Granit, der er seet paa 

 Plateauet i Syd for Tryssilfjeld og desuden danner Foden 

 af den østre Skraaning, aftagende i Høide nordover. Der 

 observeredes desuden: paa det egentlige Varlien en almin- 

 delig graahvid Kaolinsandsten, nær Varden konglomeratisk; 

 østlig ved Svartaasen hvid Kvartsit; ved Svesæter og op i 

 den søndre Skraaning af Varlien Spor af graa og rød Ski- 

 fer; ved Lortsætren og nedenfor i Hunsilbækken gulgråa 

 Lerskifer med grov Sandsten; længer Kvartsit ovenpaa 

 Granit; Fageraasen graalig Kaolinsandsten; længer V Kon- 

 glomerat; sydover mod Brøfjeld graahvid grov Kvartsand- 

 sten med faa Kaolinpunkter ; lignende i den søndre Skraa- 

 ning af det egentlige Tryssilfjeld; paa selve Toppen var 

 Bergarten nærmest en Kvartsit, nederst i Foden en brunlig 



