Unders, over Sparagmit-Kvarts-Fj eldet. 109 



let sønderfaldende Sandsten med Feldspathpunkter, hvori 

 Prof. Keilhau saa en Skifer, lig Lortsætrens — Nyt Mag. 

 for Naturv. B. II, pag. 168 — . 



Lagene synes i større Høide almindelig at have Fald 

 i nordvestlig Retning; man har: i den søndre Skraaning af 

 Tryssilfjeld Fald 25<^ NNV til V; paa Toppen F. 20— 44^ 

 VNV — NV; over Norbysæter F. 51° NV; Konglomeratet F. 

 30° NV; ved Lortsætren F. 15° VNV; i Varliens søndre 

 Skraaning F. 24—31° NV— N, paa Aasryggen F. 17° SSV, 

 paa Toppen F. 35° NV til N; Svartaasen F. 16° NNV. I 

 det dybe Indsnit, som Hunsilbækken og Brøa danner, op- 

 træder imidlertid bøiede og steile Lag; nedenfor Lortsætren 

 ved Hunsilbækken gulgråa Lerskifer med stærkt bøiede 

 Lagstillinger; længerVest saavel i Dalen som op i Varlien 

 graa og rød Skifer antagelig steilt F. Str. 90°. Man kan 

 derfor ikke drage nogen sikker Slutning angaaende Var- 

 liens Forhold til Tryssilfjeld. Bergarten synes tildels at 

 henføre Feldtet til den yngre Kvartsformation. 



Mod Vest tillader de spredte Observationer ikke at 

 begrændse denne Formation; efter Bergarten at dømme 

 synes den at danne det Øverste af Børvæggen, lille og 

 store Byringen; man har her en lys graalig kvartsitagtig 

 Bergart med Feldspath, lignende den paa Kampen og øverst 

 paa Eømundfjeld. 



Den graa Sandsten og Skifer, der i steile Lag dukker 

 op i Myren østenfor Flendalssætren, og ligesaa den mørke 

 Kvartsbergart længer Øst hører maaske til den ældre graa 

 Sparagmit og den underliggende Skifer. 



Ovenfor er den røde Sparagmit fulgt mod Syd indtil 

 Væraasen og Aursjøvola, Grændsen maa altsaa søges i det 

 søndenfor liggende Terræn, og den bliver vel en bugtet 

 Linie, da det ældre Fjeld sætter ned helt til Bjørbækaasen. 



