222 S. A. Sexe. 



ker i modsat Retning i M'. Men dette beviser atter Intet, 

 saalænge det ikke for ethvert udenfor Retningslinien lig- 

 gende Punkts Vedkommende er godtgjort, at Fortsættelsen 

 af Hvilen eller Bevægelsen har den selvsamme Grund, en- 

 ten Kraften P virker i M eller i M'. 



Den saaledes' omhandlede Sætning lader man gjælde 

 for Punkter i Kraftens Retningslinie og udenfor samme, 

 hvilken Form Systemet end har, enten det hviler eller be- 

 væger sig, om Bevægelsen er translatorisk eller rotatorisk 

 eller baade det ene og det andet, om Systemet har intet 

 fast Punkt eller eet eller flere saadanne, og hvorledes disse 

 ere beliggende mod hinanden. Sætningen er saaledes me- 

 get omfattende og af denne Grund vanskelig at erkjende 

 med fuld Klarhed og Sikkerhed. Paa denne Grund bygger 

 man Hovedsatserne i Læren om Vægtstangen og Tyngde- 

 punktet saaledes: 



Paa Punkterne A og A' af Linien MN (Fig. 3) virke 

 de parallele Kræfter P og P', som forestilles ved Linierne 

 AP, A'P'. Paa Punkterne A og A' anbringer man de to 

 ligestore Kræfter Q og Q', som virke i modsatte Retninger 

 AQ, A'Q', og altsaa hæve hinanden. Danner man Parallelo- 

 grammerne QP, Q'P', saa forestiller Diagonalen AB Re- 

 sultanten af Kræfterne P og Q, Diagonalen A'B' Resultan- 

 ten af P' og Q'. Da Q og Q' hæve hinanden, saa maa 

 Resultanten af Kræfterne P og P' være den samme som 

 Resultanten af de fire Kræfter P, P', Q, Q' eller af de to 

 Kræfter, som forestilles ved Linierne AB og A'B'. Man 

 forlænge BA og B'A' til de skjære hinanden i D, og fore- 

 stille sig, at begge disse Kræfter ere anbragte i dette 

 Punkt. Opløser man igjen her hver af dem i to Sidekræfter, 

 AB i DH parallel med MN og DI parallel med AP og 

 A'P', A'B' i DH' parallel med MN og DI' parallel med AP 



