224 S. A. Sexe. 



sig sammensætte og opløse, og at det er ligegyldigt, i hvil- 

 ket Punkt af sin Retningslinie en Kraft virker. 



Foranstaaende Bevisførelse har aldrig tilfredsstillet mig, 

 hvorfor det Spørgsmaal oftere har paatrængt sig: Skulde 

 det ikke være muligt, at grundlægge Læren om Vægt- 

 stangen og Tyngdepunktet paa en mindre künstlet eller 

 mere grei og naturlig Maade? 



§ 2. 



Er AC (Fig. 4) en ret og stiv, vil sige: ustrækbar, 

 usammentrykkelig og ubøielig, Linie, befæstet i C, hvorom 

 den ikke lader sig dreie, og 



Virker (a) paa denne Linie i A en Kraft P efter AP, 

 Forlængelsen af CA, saa vil den overalt i Linien AC frem- 

 kalde en Stramning = P, eller udøve et Drag = P i Ret- 

 ningen CA paa ethvert Punkt fra og med A til og med C. 



Virker (b) Kraften P paa A i Retningen AC, saa ud- 

 øver den et Tryk = P i Retningen AC paa ethvert Punkt 

 i Linien fra og med A til og med C. Den paa A umid- 

 delbar virkende Kraft virker saaledes i begge disse Til- 

 fælde middelbar paa ethvert af Liniens øvrige Punkter lige 

 stærkt og i samme Retning som paa A, omendskjønt Li- 

 niens Ustrækbarhed og Usammentrykkelighed i Forbindelse 

 med det faste Punkt, C, gjør, at intet af disse Punkter 

 rokkes. 



Virker (c) Kraften P paa A i Retningen AP', lodret paa 

 AC, saa fremkalder den hverken noget Drag eller Tryk ef- 

 ter Linien, men den udøver et Tryk eller Drag == P pa- 

 rallel med AP' paa ethvert Punkt i Linien fra og med A 

 til og med C. Thi da Punktet A ikke rokkes og ikke er 

 fæstet til noget andet Punkt end til Nabopunktet a, saa 

 maa der fra a udgaa en Modstand, som gjør, at A ikke 

 bevæger sig, hvilken Modstand maa være raodsat og = P. 



