226 S. A. Sexe. 



Kraft P virker til at dreie AC om C, bliver altsaa P . n, 

 naar n betegner Antallet af Punkter i Linien AC, undtagen 

 Befæstelsespunktet C. 



Virker (d) Kraften P paa A i en Retning, f. Ex. AP", 

 som hverken falder sammen med AC eller lodret paa samme, 

 saa lader sig paa samme Maade som under (c) udlede, at 

 der udøves et Tryk eller Drag = P, parallel med Retnin- 

 gen af den angribende Kraft, i ethvert Punkt af Linien fra 

 og med A til og med C. Man kan i dette Tilfælde opløse 

 Kraften P i to Sidekræfter, den Ene, M, virkende i Liniens 

 Retning paa samme Maade som anført under (a) eller (b), 

 den Anden, N, virkende lodret paa Linien paa samme Maade, 

 som fremhævet under (c). 



§ 3. 

 Af foregaaende § frejngaa Hovedsætningerne i Læren 

 om Vægtstangen og Tyngdepunktet saaledes: 



Er Linien AA', Fig. 5, understøttet i C, hvorom den 

 uden Modstand lader sig dreie, og virker en Kraft P lod- 

 ret paa Linien i A, medens en anden Ki-aft P' virker i 

 samme Retning i A', saa er det klart (§ 2, c), at det til 

 Forebyggelse af Dreining er nødvendigt og tilstrækkeligt, at 



P . n = P' . n', 

 naar n betegner Antallet af Punkter i AC, undtagen C, me- 

 dens n' betegner Antallet af Punkter i A'C, ligeledes Punk- 

 tet C undtaget. Men 



n : n' = Længden AC : Længden A'C, 



. altsaa P . AC = P' . A'C (I) 



Man kan i Henhold til (§ 2, c) sige, at en liden Kraft, vir- 

 kende paa en lang Vægtarm, og en stor Kraft, virkende 

 paa en kort Vægtarm, svare mod hinanden, fordi hver af 

 dem mangfoldiggjør sig i Forhold til Vægtarmens Længde. 

 Kalder man den samlede Virkning af Kræfterne P og P' 



