â32 Amund Helland. 



sögelser" for temmelig værdilose, og hvis det er saadanne 

 Undersøgelser, Aiimelderen önsker, hvad jeg desværre ikke 

 ved, saa vildo det glæde mig, om han vilde underrette den 

 videnskabelige Verden om deres Værdi, 



Professor Hjortdahl anförer forskjellige Grunde imod 

 den Opfatning, som jeg har gjorf gjældende med Hensyn til 

 Forholdet mellem Gruberne ved Storvarts; jeg har nemlig 

 udtalt, at jeg frygter for, at Leiet her vil atskjæres af en 

 Slette. Imidlertid fremgaar det af Anmeldelsen, at Prof. 

 Hjortdahl, og det med rette, selv ikke tillægger sine Argu- 

 menter fuld overbevisende Kraft; thi han bemærker tilslut 

 (Side 6): „de fremtidige Drifter i denne Grube ville muligens 

 med Tiden komme til at vise, om Hr. Hellands Opfatning er 

 denrigtige; ingen kan vide dette." Det sees altsaa, at der 

 kun er en Gradsforskjel, ingen Væsensforskjel mellem Hr. 

 Hjortdahls og min Mening. Jeg har nemlig kun udlalt som 

 en Frygt, at Storvarls Grube skal afskjæres*). Kaar Prof. 

 Hjortdahl siger, ingen kan vide dette, saa er jeg fuldstændig 

 enig med ham ; og det fremgaar af hans Yltringer her, at 

 han selv ikke er hævet over enhver Frygt for, at min Op- 

 fatning er riglig. Der er kun den. Forskjel mellem os, at 

 han mener, at der er mange andre Meninger, som er lige- 

 saa sandsynlige. 



Han udtaler videre, at han skulde have önsket, at jeg 

 skulde have behandlet denne Del af min Opgave fuldstæn- 

 digere „og ikke været fuld t saa rask." Med Hensyn til 

 dette, at jeg skulde have været for rask, da maa jeg be- 

 klage, at jeg ikke ved, hvor lang Tid der passende kunde 

 gaa hen, förend jeg kunde blive hævet over den Anke, at 

 jeg har været for rask. Jeg skal oplyse, at jeg i Aaret 

 1871 opholdt mig en ikke ubetydelig Del af Sommeren ved 

 *) Se Universitetsprograramet Side 19, 



