Om Prof. Hiorldahls Anmeldelse. 249 



Skiferfeltet. Derimod har jeg, allerede i Programme!, gjort 

 opmærksom paa, at, om man afsætter Kisleierne paa dette 

 Kart, saa vil flere Leier, til Exempel de i Meldalen, komme 

 til at ligge i et Grönstenfelt, medens de ligger i Skifere i 

 Gronstenfeltet o. s. v,*) 



Et Skiferfelt i det Trondhjemske, hvis Grændscr jeg i 

 Programmet angiver, udmærker sig ved Fattigdom paa Kise. 

 Anmelderen finder ved at ^studere Prof, Kjerulfs lille Over- 

 sigtskart over det sydlige Norge, at dette Distrikt tillige er 

 fattigt paa Eruptiver, og mener paa Grund heraf at kunne 

 reise ïvivi om Kisleiernes Uafhængighed af Eruptiver. 



Det gjör mig ondt at maalte sige, at Prof Hjortdahl her 

 ikke har læst mit Arbeide med den Ef'ertanke og Opmærk- 

 somhed, som man med Billighed kunde fordre, naar han 

 vilde offentligt kritisere samme. I mit Arbeide gjör jeg 

 (Side 77) udtrykkelig opmærksom paa, at dette Fell indtages 

 af Gula Skifere. Men Kjerulfs Gula Skifere ere som bekjendt 

 yngre end de egentlige ældre Trondhjemsskifere, der tilhörer 

 Pyritformationen. At Gula Skifere er kislattige, er ligesaa- 

 lidt mærkværdigt, som at de yngre Formationer er fattigere 

 paa Kul end Stenkulsformationen. Gula Skifere er n; nJig 

 yngre end den Tid, da Kisleierne afsaltes, saa at det altsaa 

 er i den skjönneste Harmoni med mine lagttagelser og 

 Theorier, at Gula Skiferne er fattige paa Kise. 



Den Fremgangsmaade at finde ud Lovene for Ertsernes 

 Optræden ved at studere et forelöbigt Oversigtskart med en 



*) Naar Anmelderen nævner Espedalens Kis som liggende i Høi- 

 fj eldskvartsen, følgelig som en Forekomst, der maaske skulde stride 

 mod min Regel, at Kisleierne væseutligt holJe til i Skiferfeltet 

 saa bør han erindre, at Espedalens Grubef-, drevne paa nikkel- 

 holdig Magnetkis, ikke bør sammenstilles med de af mig beskrevne 

 Forekomster, men heller med de Magnetkisleiersteder, der op- 

 trsede i Grundfj eldet (Kiogerike, Bamble, Askim.) 



