254 Amund Hellaud. 



li^esaalidt har han benægtet, at Kisene ligg"pr i Skifer. For- 

 saavidt som Anmelderen ved at udtale delte, kun vil frem- 

 komme med almindelig^e Sandheder uden Hensyn til det 

 Arbeide, han „anmelder," saa kan disse Yttringer faa Lov 

 til at passere; men forsaavidt som det er hans Mening at 

 ville antyde, at jeg har lagt Prof. Kjerulf noget saadant i 

 Munden, som at Kisene er eruptive o. s. v., da er delte en 

 lös Tale. 



H vad er Prof. Kjerulfs Stilling i denne Sag? Anmel- 

 deren opkaster delte Spörgsmaal og besvarer det; hans 

 Besvarelse vil jeg fuldstændiggjore. Professor Kjerulf 

 har först i Stenriget og Fjeldlæren (1870) lært, at 

 Kisene i Skiferöerne mellem Fergen og Stavanger og i det 

 trondhjemske er som Eftervirkninger öiensynlig knyttet til 

 Gabbro og derpaa slægtende Grönstene. Senero etterat min 

 förste Afhandling om Kisene var udkommet, har han sagt, 

 at de nordenfjeldske Ertsforekomster ligesom saa mange i 

 Norge er knyttede til Eruplivernes Linier, kan saaledes neppe 

 omtvivles. Men Prof. Kjerulf opstiller her to Alternativer; 

 det kan enten være, at Erlsimpregnationerne er foregaaet 

 langs disse Linier, eller der kan være en indirekte Tilknyt- 

 ning, idet Eruptiverne kun har bragt Kisleierne tilsyne, og 

 han konkluderer saaledes: Vi ville altsaa in d til videre holde 

 fast ved denne Lov, som synes at ligge udlalt for os. 

 Ertsforekomslerne er for en Del knyttede til Eruplivernes 

 Linier. 



Det sees altsaa, at Prof. Kjerulf i 1871 er meget usikrere 

 end i 1870. T 1870 er Kisene öien synligt knyttede til 

 Gabbro og derpaa slægtende Grönstene som Eftervirk- 

 ninger. I 1871 synes en Lov at licrge udtalt, hvilken 

 kun skal tastholdes indtil videre. Tilknytninger er kun 

 for en Del, og det er muligt, al det ikke er Impregnati- 



