Om Prof. Hiortdahls Anmeldelse» 255 



oner, men kun en indirekte Tilknytning. Det synes mig 

 heraf at fremgaa, at Prof. Kjerulf ialfald i 1871, selv ikke 

 ved, hvad han skal mene i denne Sag. Der er en paafal- 

 d€nde stærk Modsætning meliem de stærke Udtryk i Begyn- 

 delsen: „kan saaledes neppe omtvivles," „det kan 

 lidet nytte at nægle del," og de svage Udtryk i Slut- 

 ningen „indtil videre," og „for en Del." 



Anmelderen mener, at naar jeg udlaler mig for „ikke- 

 Umuligheden af, at Eruptivernes Eftervirkninger have hidfört 

 ]\Ietallerne," saa maatte jeg vel forklare, hvorfra jeg har de 

 Eruptiver, hvis Eftervirkninger jeg er villig til at erkjende. 

 Det er vel atmærke for en Mulighed af, at de Svovlmetaller, 

 som fmdes i Kisleierne, engang, og det maaske længe för 

 Kisleiernes Dannelse, er kommet i Havvandet ved vulkanske 

 Udbrud, at jeg udtaler mig. Sagen vil maaske bedst oplyses 

 ved et Exempel. Man finder i de siluriske Skifere Trilobiter 

 forstenede til Svovlkis, isoleret liggende Svovlkisknoller, om 

 hvis ikke-vulkanske Dannelse dog forhaabentligvis alle kan 

 være enige. Men desuaglet er der vel dog en Mulighed 

 for, at Svovlet og Jernet i Trilobitens eller Knollens Svovl- 

 kis engang kan være kommet frem ved vulkanske Udbrud, 

 og den Forbindelse, jeg antyder Muligheden af, meliem Kis- 

 leier og Eruptiver, er ikke intimere end meliem Svovlkisen 

 i Trilobiten eller Knollen og vulkanske Udbrud. Prof. 

 Hjortdalils Udbrud af Forbauselse (Side 10) over mit Stand- 

 punkt er uden Grund; og naar han mener, at have fundet 

 paa en Fremgangsmaade, hvorved jeg kunde holde vulkanske 

 Udbrud ganske borte, ved at henvise til de smaa Mængder 

 af Kobber, som Kemikerne har paavist i enkelte Sjödyrs 

 Blod, saa mangler der en væsentlig Ting, og det er Paa- 

 visningen af, at disse smaa Kobbermængder oprindeligt ikke 



