256 Amund Helland. 



er î(omne frem i Våndet ved vulkanske Udbrud , för de 

 blev gjorte til en Bestanddel af Blodet. 



Der siges : „Han" (Helland) „behöver vulkanske Udbrud 

 og vulkanske Eftervirkninger; det vil sige: han behöver 

 Eruptiver; men de Eruptiver, som man kan se og aflægge 

 paa Karter, dem vil han ikke have. Hvilke Eruptiver er det 

 da, han anerkjender i denne Sag? eller er det Meningen 

 atter at tage tilhjælp et eller andet, som ligger udenfor 

 Observationerne?" 



Det er et strengt Forlangende, som her stilles til mig. 

 Jeg har vist, at hvor yngre Massiver kommer i Berörelse 

 med Kisleier, der viser Massiverne sig at være yngre end 

 Kisleierne. Evriten eller Graniten i Undal sætter igjennem 

 Kismassen her; i Ytteröens Grube gjennemsættes Kisen af 

 en tæt Bergartgang, af Kjerulf benævnt en rödligfarvet 

 Felsitporfyr. Foldalens Gangherg sætter gangformigt ind i 

 Kisen. Om alt dette kan enhver, der har Evne til at se, 

 overbevise sig ved at gaa ned i Undals, Ytteröens eller 

 Foldals Grube. Kan jeg efter delte bruge de yngre Massiver 

 til at bringe Sulfaterne i Havvandet? De yngre Massiver, 

 og det er da vel dem, Anmelderen forlanger, at jeg skal 

 anerkjende i denne Sag, er jo yngre end Skiferne, og der- 

 med ogsaa yngre end Kisleierne, hvad jeg for de ovennævnte 

 Bergarters Vedkommende direkte harpaavist. Prof. Hjortdahls 

 Forlangende til mig her er ligesaa ubilligt, som om han 

 vilde fordre, at jeg skulde erkjende, at en nulevende Mand 

 var Fader til Sokrates eller en anden Figur fra Oldtiden. 



I det folgende bliver Prof. Hjortdahl næsten altfor interes- 

 sant. Han fortæller nemlig hverken mere eller mindre end dette, 

 at jeg skulde have sagt, at det er Tangplanter, som skal 

 have reduceret de oplöste Vitrioler til Kis. Det er heldigt, 

 at Læseren ikke lades uvidende om, hvor denne mærkelige 



