Om Prof. Hiortdahls Anmeldelse. 263 



nærer, saaledes som Anmelderen gjör opmærksom paa, 

 ingensomhelst Betænkelighed ved at anse disse to Slags 

 Leier som dannede under nogenlunde samme Forhold. 



Anmelderen bemærker ganske rigtigt, at for tilfulde at 

 kunne bevise Existensen af en Pyritformation, maa der en 

 detailleret geologisk Undersögelse, cn Tanke, som jeg har 

 udtrykt ved at sige, at en saadan Undersögelse blev en 

 Undersögelse af hele Trondhjems Stifts Geologi. En saadan 

 Undersögelse har jeg ikke havt Anledning til at anstille; 

 det var Kisleiernes Geologi, ikke hele Landstrækningers, jeg i 

 det trondhjemske specielt beskjæfligede mig med. Först længer 

 ud i Undersøgelserne var det, at Tanken om en Pyritformation 

 paatrængte sig mig som nödvendig og man finder i mit Ar- 

 beide mange lagtlagelser med dette Spörgsmaal for Oie. Jeg 

 omtaler Lagstillingerne i Værdalen, Stördalen, fra Dalsbygden 

 til Kvikne, fra Tonsæt til Sevelen Sjö, langs Folla; videre 

 har jeg omtalt Lagstillingerne paa Varaldsöen og i Olve, 

 saaat naar Anmelderen siger, at der til denne Slags Obser- 

 vationer, i Universitetsprogrammet saa godt som aldeles ikke 

 er leveret Bidrag, saa bruger han stærke Udtryk. Forövrigt 

 maa man erindre, at Profiler gjennem disse Skiferfelter med 

 hyppigt steiltstaaende Lag er af tvivlsomt Værd, da det 

 næsten stadigt identiske Udseende af Skifere med ingen 

 eller faa orienterende Indleininger tillader ialfald mange 

 Kombinationer. 



Spörgsmaalet om Existencen af mægtige Formationer 

 paatrænger sig enhver norsk Geolog. Inden de kisförende 

 Skifere har jeg paa mange Steder truffet paa tilsyneladende 

 store Mægtigheder. Man kan paa saadanne Steder være i 

 Tvivl, om man her har en stor mægtig Formation eller en 

 Række af Inversioner. „Her er Rum for begge Meninger,** 

 siger jeg. Prof. Kjerulf har i sit Arbeide over Grundfjeldet 



18* 



