264 Amund Helland. 



udtalt, at tilsyneladende Mægtigheder paa 15000 Fod frem- 

 komme efter hans Formening kun ved Ryk. Jeg har i min 

 Afhandling med denne Prof. Kjerulfs Udtalelse for Oie, gjort 

 opmærksom paa, at en Mægtighed paa 1 norsk Mil i og for 

 sig ikke kan karaktiseres som noget urimeligt. Anmelderen 

 synes ikke at ville indrömme mig Ret til at forudsætte Mæg- 

 ligheder paa 1 Mil. Det forekommer mig, at naar Prof. 

 Kjerulf paa Grund af sine lagttagelser i Romsdal, Numedal 

 O.S. v» tror at kunne udtale den Formening, at Mægtigheder 

 paa 15000 Fod kun fremkomme ved Ryk, saa maa jeg, paa 

 Grund af mine lagttagelser i Kvikne, Varaldsø o. s. v. have 

 Ret til at mene, at her er Rum for to Meninger. Men der 

 er en anden mærkelig Side ved denne Sag. Anmelderen 

 forlæller, at der i Prof. Kjerulfs Afhandling er „for forste 

 Gang gjort et til virkelige lagttage'lser stöttet 

 Forsögpaa at bestemme Mægtigheden af Grundfjeldct." Mon 

 dette med Rette kan siges? Se vi efter i Bergmester Dahlls 

 Afhandling om Tellemarkens Geologi, (Nyt Magazin XI Side 

 159 og 160) saa finder vi folgende Bestemmelse af Grund- 

 fjeldets. Mægtighed: 



„Af Profilet Tav. I kan man faa et Bidrag til Bestem- 

 melse af Skifernes Mægtighed. Skiferne ligge nemlig i en 

 uafbrudt Folgerække med lidet varierende Fald og uden 

 Spor af Böininger eller Forskydninger. Tre og tyveFald- 

 vinkler ere observerede paa ligesaa mange med Omhyggelig- 

 hed udsögte Steder. Ved Hjælp af disse og de paa den 

 geografiske Opmaalings Karter maalte Horizontalafstande 

 finder man Mægtigheden 30700 Fod. Denne Bestemmelse er 

 os kun af Vigtighedsora en Minimumsgrændse. Vi have 

 nemlig i delte Profit ingen af de störste Qvartsmasser, der 

 forekomme nordligere i Tellemarken, — heller ikke de 

 talkholdige Skifere eller hine mægtige omvandledd Hora- 



