Om Prof. Hiortdahls Anmeldelse. 265 



blendeskifere i de vestlige Districter. — Naar disse komme 

 til bliver Mægtigheden ganske vist over 1 norsk Mil." 



Hvad skal man tænke om delte, at Prof. Hjortdahl be- 

 retter, at der i Prof. Kjerulfs Afhandling for forste Gang 

 er gjort et til virkelige lagttagelser stöttet Forsög paa 

 tit bestemme Grundfjeldets Mægtighed? Man kunde tro, at 

 Prof. Hjortdahl ikke kjender dette Arbeide; men denne 

 Antagelse maa forkastes, da det af de sidste Ord i Anmel- 

 delsen fremgaar, at han kjender saa godt til Norges Geologi, 

 at han mener at kunne veilede saadanne Sagkyndige, der 

 ikke have havt Anledning til at folge med Udviklingen af 

 Norges Geologi i senere Aar, Eller kan Prof. Hjortdahl 

 ville vove den Paastand, at Bergmester Dahlls Bestemmelse 

 af Grundfjeldets Mægtighed ikke er stöttet til virkelige 

 lagttagelser? 



Det kan ikke med Billighed forlanges, at jeg i mit 

 Arbeide skulde give mig af med at være Opmand mellem 

 Prof. Kjerulf og Bergmester Dahll i et Spörgsmaal som 

 dette. Men under enhver Omstændighed maa jeg have Ret 

 til at forudsætte Muligheden af Existensen af en Formation 

 paa 1 Mil, naar Bergmester Dahll har bevist, at Mægtig- 

 heden af Grundfjeldet i Tellemarken er ganske vist over 1 

 norsk Mil. 



Prof. Kjerulf synes selv tidligere at have antaget, at en 

 Formation paa over 1 Mils Mægtighed kan existere i Eng- 

 land. Han skriver (Nyt Magazin IX Side 202 og 203): „Wir 

 wissen aber jelzt, (Murchisons Siluria) dass die Mächtigkeit 

 der Straten von den Lingulabeds aus bis zu dem Upper 

 Ludlov^ nur .30.000 engl. F." ist. Ferner ist die Mächtig- 

 keit derselben Formation mit Zulage der versteinerungslosen 

 Straten 56,000 engl. F." Prof. Hjortdahl synes ikke at ane, 

 hvor forsigtig jeg er, naar jeg siger, at her er ßum for to 



