266 Amund Helland. 



Meninger; paa den ene Side har jeg Prof. Kjerulfs Mening 

 i hans Afhandling om Grundfjelde', og paa den anden Mur- 

 chisons. Bergmester Dahlls og maaske ogsaa en ældre Me- 

 ning af Prof. Kjerulf, som ovenfor anlydet. For at det, 

 naar jeg staar tvivlsom i dette Spörgsmaal, ikke skal lægges 

 mig tillast, at jeg nærer for stor Ærbodighed for ældre' 

 Forskeres Meninger, finder jeg det fornödent at oplyse, at 

 det er de Lagstillinger, jeg har seet, ikke de nævnte For- 

 skeres Navne, der har vakt min Tvivl. 



Jeg har nu Punkt for Punkt gjennemgaaet Prof. Hjort- 

 dahls Indvendinger mod mit Arbeide, og blottet de For- 

 vanskninger af mine Ord, som han har tilladt sig. Læ- 

 seren vil maaske finde, at det er skeet med større Vidllof- 

 tighed end Anmeldelsen fortjente; men et Arbeide som hans 

 Anmeldelse er temmelig enestaaende i videnskabelige Tids- 

 skrifter, og mod Prof. Hjortdahl, der har Æren af at have 

 indfört Anmeldelser af denne Art i et videnskabeligt Tids- 

 skrift, har jeg ment at burde vise mig taknemmelig for den 

 mig tiltænkte Udmærkelse. Jeg ved ikke af, at der staar 

 tilbage noget af alt det, som Prof. Hjortdahl har anfört; 

 det skulde da være Slutningen, hvor vi faar at vide, at del 

 er „dette Forsög, — man kunde fristes til at kalde det saa, 

 paa at være interessant fremfor Alling, som i Særdeleshed 

 har bestemt Anmelderen til at offen tliggjö re sin Formening 

 om Arbeidet." 



En saadan Stræben, efteråt være interessant fremfor 

 alting, har ialtald ikke været mig bevidst under Arbeidet, 

 skjönt jeg ikke lægger Skjul paa, at jeg har Samvitlighed 

 ved at sende ud i Verden ulæselige Böger, og jeg har havt 

 Betænkeligheder af denne Art ligeoverfor Beskrivelserne af 

 de mange ensformige Kisleier. At Prof Hjortdahl paa Grund 

 af denne formentlige Stræben efter at være interessant frem- 



