Den internationale Meterkommission i Paris 1872. 315 



koefficient, hvilken yderst besværlige Undersögelse således 

 kan undgåes. 



Kun ved geodesiske Basismålinger vil det ikke kunne 

 undgåes, at man må medtage i Beregningen större Tempe- 

 raturdifterentser» Men her vil man vel som oftest sammen- 

 ligne de anvendte Målestænger med Prototypen, ikke blot 

 med Justernormalen, ligesom man her vil foretage en selv- 

 stændig Undersögelse af Målestængernes Udvidelseskoeffi- 

 cienter. 



Den ovennævnte af General Wrede fremhævede Nodven- 

 dighed, ved Konstruktionen af Skalaer ligefrem at kopiere dem 

 öfter hinanden, hvorved, når Kopieringen foregår på for- 

 skjellige Metaller og ved forskjellige Temperaturer og uden 

 Angivelse af denne, Skalaerne blive unöiagtige, er upå- 



c 



tvivlelig Årsagen til de Mangler, som man i senere Tid har 

 troet at finde ved så mange Bestemmelser af fysikalske Kon- 

 stanter, der forovrigt upåtvivleligt have været udförte med 

 megen Omhu, men ved hvilke de anvendte Skalaer ikke 

 have havt den fornödne Nöiagtighed. 



Det vil i disse nöiagtigere videnskabelige Målingers 

 Interesse være at Vigtighed, om for de i de forskjellige 

 Lande benyttede „étalons des metres usuels," der skulde vise 

 ikke blot Meterens, men også dens Underafdelingers sande 

 Længde, en bestemt Temperatur, nærliggende den der kan 

 tilveiebringes og benyttes i et Arbeidsrum, f. Ex. + 15'* C, 

 kunde blive vedlaget som den, hvorved denne Længde vistes, og 

 at det vedtoges at denne Temperatur blev indgravet på alle 

 til nöiagtige lagttagelser bestemte Præcisionsmål. Der 

 kunde også være Spörgsmål om blot at vedlage en sådan 

 fælles Temperatur for al Etalonnering, så at altså Juster- 

 normalerne ved + 15* C. ikke netop viste Meterens sande 

 Længde, men blot faldt sammen med Meter-Protolypen, 



