Den internationale Meterkommission i Paris 1872. 343 



Spörgsmål, om ikke Undersöorelserne burde udstrækkes 

 under Nul Grader, men herimod blev indvendt, at Anven- 

 delsen af Prototyperne ved en lavere Temperatur end for 

 smeltende Is var lidet sandsynlig og at det ved lavere 

 Temperatur var vanskelig at erholde en sådan Temperatur 

 bestemt med tilstrækkelig Sikkerhed. Blot nogle få Grader 

 under Nul kunde intet andet Fluidum end Alkohol blive 

 anvendt, og Anvendelsen heraf fremböd flere Vanskelig- 

 heder. 



Enkelte Medlemmer troede dog, at man også i Luften 

 vilde kunne erholde en tilstrækkelig konstant Temperatur 

 til Bestemmelsen af Udvidelseskoefficientens andet Led, og 

 at det i dette Öiemed ikke vilde være uden Nytte at ud- 

 strække lagttagelserne til -- 5" eller — e** C. Beslutnin- 

 gens Form, der påböd Undersögelser af de hele Metres 

 absolute Udvidelse ved mind s t 5 forskjellige Temperaturer 

 mellem 0** og 40° C. udelukkede forövrigt ikke yderligere 

 Undersögelser også under Nul Grader. 



Beslutningerne XIV og XV bleve derefter enstemmig 

 vedtagne. 



Temperaturbeslemmelserne ville altid være de, der frem- 

 kalde de störste Tvivl om Nöiagtighed. At Kviksölv- 

 termometre ere meget grove Instrumenter, der ikke med 

 nogen stor Grad af Nöiagtighed kunne angive Temperaturen 

 i selve Termometret, og med endnu mindre Nöiagtighed 

 kunne angive den midlere Temperatur af en lang Målestang, 

 har længe været erkjendt. Ikke blot er den tilsyneladende 

 Udvidelse på Grund af Glassets BeskafTenhed ikke jævn, 

 hvorfor Korrektionstabeller ved Sammenligning med et Luft- 

 termometer må opstilles, men dens faste Punkter undergå 

 også Forandring med Tiden, hvorfor disse Sammenligninger 



jævnlig må fornyes, og endelig finder den tilsyneladende 



23* 



