Den internationale Meterkommission i Paris 1872» 351 



Subkommissionen fremhævede i sin Indstilling, at hidlil 

 havde i de fleste Lande Ende-Normaler, begrændsede enten 

 ved plane eller ved sfæriske Ender, været foretrukne for 

 Streg-Normalcr. Til Sammenligning af Ende- Normaler havde 

 man benyttellnstrumenter, såkaldte Komparatorer, ved hvilke 

 Beröringsdele med enten plane eller cylindriske eller sfæriske 

 Overflader kunde anbringes mod Normalernes Ender. Det 

 var da uundgåeligt, at ved talrigt fortsatte Sammenligninger, 

 hvorved Prototypens Endeflader bleve underkastede ofte 

 gjentagne Bcröringer forbundne med et vist Tryk mod 

 samme, en Slid opstod, der medförte Faren for en mærkbar 

 Forandring af Prototypens Længde. 



De nye Prototyper, der ifölge den internationale Kom- 

 missions Beslutning skulde være Streg-Prototyper, hvis 

 Længde altså begrændsedes ved to på en plan Overflade i 

 en Meters Afsland indgravede Linier, ydede i denne Hen- 

 seende al mulig Garanti mod Uforanderlighed. Men Sam- 

 menligningerne mellem disse Slreg-Prototypcr kunde da 

 ikke udföres ved de ovennævnte Komparatorer, og nye 

 Fremgangsmåder måtte derfor anvendes til Sammenligningen 

 af to Streg-Mål og til Sammenligningen af et Streg-Mål med 

 et Ende-Mål. 



Den forberedende Komite, såvelsom den franske Sektion 

 havde i Forhandlingsprotokollerne over deres Moder anfört 

 flere Undersögelser og Overveielser med Hensyn hertil. 

 Det var disse Forarbeider i Forbindelse med nye Oplysnin- 

 ger meddelte af Baron Wrede, Chisholm og de Krusper, som 

 havde tjent til Udgangspunkt for Subkommissionen, og hvor- 

 efter den havde vedtaget sine Forslag om Konstruktionen 

 af to Instrumenter, det ene med longitudinel Bevægelse, der 

 tillod med den störste Nöiagtighed og i den korteste Tid at 

 afmærke de forskjellige Streg-Metre, det andet med trans- 



