Den internationale Meterkommission i Paris 1872. 379 



Slang No. 1, og er af Tralles neppe riglig omsat i Grader 

 af Kviksölvtermometret. Ved Veiningernes Rediiceren til 

 Vægt i lufltomt Rum er der forudsat, at Cylinderen og- de 

 anvendte Messinglodder nöiagligt have htivt lige specifik 

 Vægt, hvorfor ved Veining i Luften ingen Reduktion er 

 foretaget, men Vægten antaget lig med den, der vilde have 

 fundet Sted i lufttomt Rum; men de lagUagelser, hvorpå 

 denne Anlagelse er stoltet, ere ikke specificerede, og det er såle- 

 des muligt man er gået ud fra at Messing af samme Sam- 

 mensætning stedse havde samme specifike Vægt, hvilket som 

 bekjendt ikke er Tilfældet, på Grund af den store Likvation, 

 der finder Sted ved Messingens Stöbning. Fremdeles er 

 ved Reduktion af Veiningen i Vand til Vægt i lufttomt Rum 

 den specifike Vægt af Cylinderen og af Lodderne efter 

 det angivne Volumen af Cylinderens Metal, — hvilken Opgave 

 siges at være stöttet til lagttagelser af dens specifike Vægt, 

 idet dog Resultatet af disse ikke nærmere specificeres, — usæd- 

 vanlig lav, hvilket gjör det meget sandsynlig, at en Feiltagelse 

 her er indlöben. 



Resultatet af disse Undersogelser nöiagtigere beregnede 

 bliver, at Vægten af 1 Kubikdecimeter af det anvendte destil- 

 lerede Vand ved Temperaturen for dets störste Tæthed er 

 mellem 30 og 100 Milligram mindre end et Kilogram. 



Til denne Usikkerhed kommer endnu Ubekjendtskabet 

 til i hvilken Grad Våndet har absorberet Luft, en Absorption, 

 der först er bleven bekjendt ved Bunsens Undersogelser 

 (Gasometrische Methoden) hvorved Våndets Vægt foröges 

 i en Grad, der aftager med stigende Temperatur, og som antages 

 at være ved 0° C. 32 mgr., ved + lO** C. 25 mgr. ved 

 + 20" C. 22 mgr. 



Muligens kunne nærmere Undersogelser af den af Lefévre- 

 Gineau anvendte Cylinder og de til hans Veininger anvendte 



