26 Theodor Kjerulf 



i Reynivallahals optræde 4—700' over Stranden, omkringe 

 100' mg-., mod deres tilhörende Traplavaer. Överst paa 

 Reynivallahals ved Sandfell (efter Robert) grove Breeder. 

 Fremdeles sees de endnu i MedalFell i Passet niellem Eyrar- 

 fjall og Lokufjall, men her höiere opsligende. De mangle i 

 det egentlige EvSJa, hvor grönne og graac Wakker med Jern- 

 kies, stribede Leerbildninger efter decomponerede TufTe, og 

 Traplavaer ere raadendc. De sidste have undertiden, hvor 

 Kontakt er at sec, et tyndt Pladebelæg af vulkansk Glas; de 

 mægtigere Bænke vise ogsaa hist og her en lydelig knudret 

 eller slakket Underflade. Langs Kollafjöror oplræder som 

 Esjas Basis sort tæt Trap med Calcedon og kryslalliseret 

 Kalkspalh i större enkeltsiddende Hulerum. Forholdet til 

 Reykjaviks Doleriltrap er her ikke indlysende. Doleriltrap 

 optræder derimod for Enden af Reynivallahals ved Hals 

 og paa Hvalfjordens vestre Side under den ældre Trap og 

 Mandelsteen, som indtageFjeldels nederste Parlier, og er ved 

 Hals gjennemsat af en Gang i h. 12,6, ikke opsættende i de 

 övre Partiers brune Tuffe. To lignende Gange med horizon- 

 tal Söilestruklur, 2—4' mg., tværs over Laxå, sætte formo- 

 dentlig heller ikke saa langt op. Fig. 5 viser Doleritlrappens 

 Sideordning og Kontakt med derhen hörende Tuf. Stedet er 

 nogle tusinde Skridt fra Håls ved Stranden. 



a)Doleriltrap med enkelte Calcedonnödder eller Qvarts- 

 druser paa de store Hulerum. 



b) slakkeagtige Krusler, Tuf med sanunenbagle, graae, 

 hyppigt hule Perler og KuglerO- 



') Denne nulurligc KontaklbiUIning «if Tuf erindrer om tien Foran- 

 (Irinfî, som den Ltkjcndte Tiil" fra Vivara iindergaaer ved Glödnin*^. 

 Den blæres op og forAandles lil et Aggregat af smaac Glaskugler, 

 der hule indcntil udvidc sig og springe iln. Ahieh. GpoI. Bcob- 

 athmngrn. I, 92. 



