Bidrao- til Islands g-eognostiske Fremstilling^. 27 



c) gulhvid Tuf med glasaglige og tælte Brokker. For 

 Blæserorct forholde sig noglc utydeligt som Palagonit. 



d) blaagraa tæt Trap som Gang med 



e) Besieg af sort Glas. 



Ved Saurliær 5 Gange i li. 2 efter Middel, opsællende i 

 Esja; ved nogle af dem sees Glasbesteg. En yngreC?) Gang 

 i h. 8,5. Henimod Svinaskard sees trachytisk Steen som Gang 

 oppe under Esja; efler Wallershausen slryger den N. 2 0. 

 Mellem Armannsfell og Sandklettavatn Gangslok h. 1,7, op- 

 stikkende nederst i Dalbunden mellem Tufvæggene. Okpla- 

 teauets Dolerillrap er i Forhold til Trappen ved Giljar van- 

 skelig bestemmelig. Paa de blotte Niveauforliold kan ikke 

 lægges Vægl, hvor el Land er deelviis saa oprykket og ud- 

 stykket, og Ujævnhederne aller saa opfyldle og udslellede. 

 Som nedersleLag ved Soen optræder den efler Robert endnu 

 paa flere Steder, saaledes ved Foden af Skarosheiôi under det 

 af Wakker sammensatte Ilafnarfjall, her indeslullende skarp- 

 kanledo Fragmenter af Trap, og selv afskaaret af Trap, samt 

 under Snefellsjökul paa Nordsiden. Paa Nordlandet derimod 

 i Tindastolen fandt jeg den anslaaende? överst 3370' over 

 Soen. Gangströget, der bliver det Eneste, hvorefler man kan 

 ordne, gjör det tilladeligt i del Slore at henföre al Doleril- 

 lrap til de ældsle Afdelinger, medens enhver detailleret Un- 

 dersögelse viser, at den, som de övrige Trap- og Tufvarieleler, 

 optræder snart höiere, snart lavere, paa ethvert Sled ikke af 

 större Udstrækning end som kan tilhöre et vulkansk Brænd- 

 punkts Virkekreds, eller, hvor flere saadanne ordne sig sam- 

 men, en vulkansk Linies. 



Af Mackenzies Beskrivelse over Akrafjall sees, at her do 

 mægtige brune Tufl'e begynde ved Trediedelen af Höiden. I 

 den nedre Afdeling er Tuf tilbagetrængl, af ringe Mæglighcd 

 og röd. Gangene ved Innri Holmr, opsæltende i den övre 



