Bidrag til Islands geognostiske Fremstilling-. 35 



i samme Bænk, eller med Mandier; Regelener: yderst el Cal- 

 cedonskal, derpaa Kalkspalh eller Slraalzeolith. Derover röd- 

 brun Tuf af tæt Bindemiddel med ruslfarvede Brokker, det 

 Hele ligesom paanyt sammenkittet ved Kalkspalh, fordeelt 

 gjennem hele Massen og paa Ridser, ikke i Knoller udfyl- 

 dende Blærerum. Man maa allerede af de gcognostiske For- 

 holde være berelligel lil al ansee Kalkspalh (ligesom ogsaa 

 Calcedon, Qvarts, Zeolilher) som senere indfillreret. De 

 oplöste Beslanddele afsatle sig i Traplavaen i de forhaan- 

 denværende Celler, i Tuffen kunde de naturligt mere 

 li gel ig t fordeles. — Over denne Tuf aller Wakkemandelslene 

 og röd Tuf med mörkere Brokker. Paa Skillelinien mellem 

 Bænkene ofte en Rustskorpe eller el af Vand gjennemlrængt 

 rödligt jernholdigt Leerlag. 



I samme Bækkeslukl ved del Iredie .Vandfald Gang i h. 

 4,2, 4' mg., haard klingende Trap med sparsomme Feldspalh- 

 naale, med Spor af Söileafsondring og udcn Glas paa Siderne, 

 kun med en ^" lyk faslsiddende Söm af mere glindsende 

 Masse. Klyvningssprækker parallele Kontakten ere fyldte med 

 Kalkspath. Bænkene ere nedenfra: 1) Trap med smaae Au- 

 gitnaale og i större Blærerum Calccdon og Kalk, 2 og 3) 

 Wakker, 4) som 1), 5 og 7) Mandelstene med Kalkspath og 

 rode Leerbildninger mellom Grændsclladerne, 8 som 1); her- 

 oppe saaes el lille Kalknyre i Gangen nær den ene Side. 

 Endnu skarpt adskilt satte Gangen heelt op i Dagen. — Længer 

 hen Gange h. 4,6, 10— 15' mg.; under Baula h. 3,7, 2— 4' mg., 

 og paa Plalformen en i h. 2,5 samt den mægligere, her i h. 

 4,7. De sydligste af disse Gange kunne forfölges til Elven, 

 der falder i Norôrâ ved Hvammr, h. 4,7. 



Hvor i denne Elv en Sideslukt længer op aabner sig 

 mod NV. Gange i h. 3,6, smudsiggrönne, skimrende af Augit. 

 Paa venstre Side Elven (Fig. 8): 



