40 Theodor Kjerulf 



Overgarig^en til fuldkoininen Lavastruklur lader iiigren Tvivl 

 om dens opriiidelige Natur. Men allerede den hist og her 

 oplrædende mikroskopiske Jernkies erindrer om Fumarol- 

 processer. De losere Slakkeliobe ere bortskyllede; de egent- 

 lige Kralermasser og enkelte Gangstykker, ældre og yngre, 

 ere heelt forvandlede. Al Dagvande nedgaae gjennem Kra- 

 terkeglerne sees ved Hekla. At de have spillet en Rolle, er 

 meer end rimeligt. Med Hensyn til Dagvandes Virken over- 

 hovedet maa det mærkes, at Fjeldryggenes överste Lag paa 

 Island, uanseet det efter Gangströg bestemte Aldersforhold, 

 stedse have tonmie Celler. Naar man endelig veed, hvor 

 brostfældig en aktiiel Vulkans Opstabling er, kan man ikke 

 vente at finde de ældre med alt det losere, oprindelige Til- 

 behör. 



Paa Thoriseingismuli i Niveau med Baulaplatformen op- 

 træder Surlurbrand, udstikkende paa to Sider af Mulen, under 

 mörk Trap i korte Kolonner. Stedet er oftere besögt. De 

 lælte glindsende Kul vexle med Kuiskifer 2 — 4' mg., melleni 

 disse og Trappen brændt Tuf. Under Kullene Tufleerbild- 

 ninger med Væv af Stiikc og Rodtrevler, derunder atter Trap. 

 Leiestedet vidner om et in situ af vulkanske Udbrud begra- 

 vet Krat. Saaledes seer man endnu el Vidie- eller Birkekrat, 

 der fremsprætter af Mohella o: lös Tuf, udbredt over Trap, 

 og begraves af moderne Asker. 



Mellem Mulen og det spidse isoleredc Vikrafell Gange 

 indsk. 60-80° V. 8/1, under Vikrafell strygende i h. 2 og 

 ikke opsættende i Bænke, der danne Partierne HL — Lige 

 N. for HreÔavatn overdække lignende Bænke gule og graae 

 Tufleerbildninger med udmærkede Aflryk af Blade og Stilke, 

 ogsaa med selve Bladene forkullede og vel opbevarede. Un- 

 der Vikrafells Fod mellem Wakke- og Mandelsteensbænkene 

 forskjelligtfarvede Leerbildninger, gjennemsiedc af Vand og 



