46 Theodor Kjerulf 



selv opskaarne af dybe Revner, der vise forskjellige Profiler. 

 Næsten i hvert afsondret Parti stöder man mcllem jævnere 

 Laglinier paa Knuder af Forvirring". Det af Gunlaugsson ud- 

 givne Kart gjengiver Landets plastiske Forhold nöiagtigere og 

 lydeligere, end man ifölge de mange naturlige Hindringer, 

 der modsætte sig et saadant Arbeide, tor vente. 



Hvor fast Fjeld sparsomt opstikker paa Arnarvatnsheiôi, 

 er det fiincelletDolerittrap. Hvor Plateauet mod Grimstungur 

 er opskaaret af Bækkeslukter, optræde tæt og cellet Trap, 

 Wakker ogMandelstene. Gange ved Grimstungur efter h. 7,4 

 i Middel. Paa Veien fra DyrastaÔir til HrütafjörOr mellem 

 Sveinatunga og Fornihvammr Gange efter h. 6,3 i Dalen; de 

 skjære ældre i h. 10,5 og gjennemsætte Mandelslene. I Nær- 

 heden derover Tufconglomerat, 30' mg., brunt Bindemiddel 

 og Trapfragmenter; överst tæt Trap, kun 6' mg. Paa Holta- 

 vorÔuheiÔi tæt Trap og Traplava med tomme Celler; sjeldent 

 sees anstaaende Fjeld. Som nyere Bildning træffes i smaae 

 Dalskaale paa Plateauet og hist og her nede i Dalene et 

 haardnet grovt Conglomérat, leeragtigt Bindemiddel med Rul- 

 lestene, ligearlet med den losere Frictionsdetritus. Henimod 

 Melar Gang h. 11,3. 



Reykir ved HriitafjörÖr: Fra Bunden af de mindre Kog- 

 kilder decomponeret Traplava med en Masse, der ligner 

 Grönjord, i de smaae Celler, der desuden ere spækkede med 

 Gipstavler. Ogsaa Tuf, der skimrer af smaae Krystaller; i 

 vaad Tilstand kunne skarpkantedc Brokker udlöses af den 

 brunligröde Grundmasse. Over disse faslere decomponerede 

 Bænke rödt og grönt Fumarolleer i tynde Lag, og överst en 

 Kiselkruste. Ondiring den stadigt kogende Hovedkilde et De- 

 positum af 2—4' mg. Kiselsinter, hvori smaae Rullestene og 

 itubrukne Skjæl. Kildcrne ligge kun 20—30' over Fjorden. 

 Nærved Gang i h. 2, skimrende af grön Augit. 



