48 Theodor Kjerulf 



Palagonit forekomme de som skiktade, löst sammenliængende, 

 nyere AUuvialmasser (Mohetla). Bænkenes Heldning er paa 

 de fleste Steder ubestemmelig; under Reykjanybba 10° Ö. 9 

 -10, ved BôIstaÔarhliÔ 20° V. 8, Hallårdalr under Vindliæli 

 50-60° N. 2, længer op i Dalen 40° N. 2,6. I Skardet ho- 

 rizontal Bænkning. De jævne Linier ere de, som oftest sees, 

 men en Heldning paa 5 — 10° angiver sig ofte paa Frastand. 



Det til alle Sider afsluttede og fridiggendeTindastol fremby- 

 der det sædvanlige Udseende af smalle opkneisende, tidt sönder- 

 revne Mure med Bænkeordning. For nærmere Undersögelser 

 oplöser sig ofte denne Lagorden til mere forviklede Stillinger. 



Profil, Fig. 12. Strax S. for Skiôastaôir under Foden af 

 Fjeldet i en Sideslukt med en lille Elv, der falder i Laxå, 

 paa höire Side: 



a) etslags Gang, tæt lys Trap, paa Siderne C*) mörkere 

 og med ufuldkommen Söilestruktur. Indsk. her 20° V. 8. 



b) Wakkemandelsteen medZeolith i smaae lukkede Mandler. 



c) lys Trap med Kalkspath i Cellerum og paa Drummer. 

 Heldning 20° N. 2,4. 



Gangen udkiler sig, för den naaer Bænkene d) længer 

 op efter Bækkeslukten. Paa venstre Side er Gangens Ind- 

 skydning 30° S. 2-S. 3 og Bænkenes 20° Ö. 6-Ö. 8. Saa- 

 vel Bænkene som den indkilede Gang dreie sig paa begge 

 Sider. Paa den anden Side Laxå er paa Heldningen af Hal- 

 sen Indskydningen af 4' mg. lys tæt Trap, der gaaer leiefor- 

 mig mellem Mandclstene med Calcedon, 40° S. 3. Denne 

 Stilling slutter de forstnævnte; men en voldsom Bristning er 

 her foregaaet, som da overhovedet ikke sjelden paa Island. 



Paa Ryggen af Tindaslol Ö. for Skiôastaôir aabner sig 

 et kraterformigt, nogle hundrede Fod dybt, stort Indsnit (Fig. 

 13 og 14). I Fjeldets halve Höide paa Heldningen mod Skiô- 

 astaôir Anorthitporphyr med tildeels decomponerede Kry- 



